.370 
a füzesai és magurai Propylithegyeken át a fauragai völgybe jutunk, hol 
a patak jobb partján a Propylithegyek tövében egy kerekded kis dom¬ 
bot találunk, mely a Svrediel, a D. Ursui és Teblicu geológiai szerke¬ 
zetét kicsinyben ugyan, de bámulatos híven utánozza : a kúp ugyanis a 
nevezett hegyek kőzetével teljesen azonos Quarzporpbyrból áll, tövén pe¬ 
dig egy mélyen bevájt patakocska világosan árulja el a Melaphyrtal- 
pazat létezését. A kőzeteknek és viszonylagos elhelyezkedésüknek eme 
ötszörös ismétlődése egy 6 kilométernyi egyenes vonal hosszában, mely 
ugyancsak a vulkáni kúpok sorakozási módjára emlékeztet, bizonyára a 
két közetfajnak genetikai összetartozása mellett szól és nagyon külöm- 
bözik ama szabálytalanságtól, melylyel a vidék harmadkorbeli Trachyt- 
tömegei a Melaphyr és Augitporphyr irányába viselkednek. 
Az említett feltöréseken kiviil a Quarzporphyrnak még két kis da¬ 
rabjára akadtam; az egyik, EK-re, a D. Ursuival szemben, harmadkor¬ 
beli kavicsrétegek által félig el van takarva, a másik pedig, azon a 
hegygerinczen, mely a SvredieltŐl a Füzesd felé lehuzódik, a Melapbyr- 
tufán áttörő keskeny kőzettelér gyanánt tűnik fel. Talán nem a véletlen 
dolga, hogy ez a két alárendelt előjövetel a D. Ursui kúpjával egy 
oly egyenes vonalra esik, mely a főszelvény vonalát körülbelül 70° alatt 
metszi és a vulkáni főhasadékok harántrepedéseit juttatja eszünkbe. Biz¬ 
tosan nem mondhatom, hogy a Grui Tilvi nevű hegyen, a füzesdi völgy 
baloldalán, szintén Quarzporphyr mutatkozik-e, a mint Posepny térképe 
nyomán gyanítom, de ha az úgy volna, akkor ez a Teblicu kúpjával 
együtt egy második, az elsővel szorosan egyközü harántrepedést jelölne. 
A mondottakból mindenesetre elég világosan kitűnik, hogy a Svre¬ 
diel quarzos kőzete állandóan és bizonyos szabályszerűséggel szegődik 
a Melaphyrhoz : tehát a tektonikai viszonyoknál fogva is mindenesetre 
több joggal csatoljuk azt a vidék másodkorbeli eruptivképletékez, mint¬ 
sem a Trachytképlethez. A Quarzporphyrnak Melaphyrral és Augitpor- 
phyrral való együttes előfordulása tudvalevőleg a déltiroli eruptivterület 
egyik érdekességét képezi ; midőn tehát Tschermák szerint, az erdélyi 
Erczhegység délkeleti részében már maga a Melaphyr és a Mészsziklák 
társulása lépten-nyomon Déltirol geológiai képeire emlékezteti az embert, 
az analógia találóságához ezen Quarzporphyr felismerése egy uj vonással 
járul hozzá.* 
Hogy a Quarzporphyr és a Melaphyr közül melyik az idősebb 
képződmény, arra az eddigi adatok még nem adnak ugyan tökéletesen 
meggyőző feleletet, ha azonban a fentemlitett dyke-szerü áttörésre gon- 
*) Posepny szerint (1. Jahrb. d. k. geol. Reichsanst. XVIII. k. 56. 1) az er¬ 
délyi Erczhegység más pontjain is van Quarzporphyr, nevezetesen Zalathna és Tekerő 
vidékein, hol szintén az Augitporphyr társaságában mutatkozik. 
