372 
Józseffőszint tárnájához jutunk, mely a Rudolfszint alatt a 47. öl függőleges 
mélységet tárja fel. A tárnaszáda itt már a harmadkorbeli lerakodás 
területén nyílik, egy darabig ezen tör keresztül a tárna mígnem a Mela- 
pliyrba belejut, melyben már számos telér lép fel. Nehéz megkülömböz- 
tetni, mi itt Tufa és mi Melaphyr; a kőzetnek hol világosabb hol söté- 
tebb zöldes színe, kisebb vagy nagyobb keménysége majd az egyiket 
majd a másikat gyanittatja, de a zöldes szili és a puszta szemmel látható 
ásványkiválások hiánya mindenütt mutatja hogy még a Melaphyr kép¬ 
letben vagyunk. Érdekes a veres Jaspisnak előfordulása, melyet a 
bányászok telérnemesitőnek tekintenek; úgy látszik hogy kisebb-nagyobb 
gumókat sőt egész tömzsöket is képez a Melaphyrban. Porphyros kőze¬ 
tet csak mélyebben, vagyis már a Svrediel kúp alatt találunk és ha a 
Quarzporphyr frissebb állapotával már megismerkedtünk, nem nehéz a 
fehéres mállott mellékkőzet Quarzkristályokkal pettyezett anyagában a 
Svrediel kúp kőzetére ráismerni. Ilyen kőzetet találtam az u. n. Kereszt¬ 
vágat telér szakadványának fedőjében, mig fekíije még Melaphyr; ez a 
DNy-nak meredeken dűlő telér a két kőzetfaj határán képződött. Innen 
Ny-ra a ,, Lángé Sclmhaida“ váj végén különös eruptív breccia képezi a 
határt : a sötétzöld anyagnemü anyag, mely a Quarzporphyrnak igen 
sok szögletes szabálytalan töredékét zárja körül, némikép a nagyági 
Glauchbrecciára emlékeztet. A Józsefszint feltárásai tehát igen világo¬ 
san mutatják hogy a telérek részint egészen a Melaphyrban vannak, 
részint a Melaphyr és a Quarzporphyr határán futnak végig, részint 
pedig, a bányamű déli részében már csupán az utóbbi kőzet által vannak 
környezve. 
A boiczai telérek általános csapásiránya ÉNy-DK, dőlésük rende¬ 
sen DNy; vonulásuk tehát körülbelül párhuzamos a fentebb tárgyalt 
szelvény irányának, melyen a Quarzporphyr nagyobb tömegei sorakoz¬ 
nak. A telérek vastagsága rendesen csekély, 3—8 em-ig ingadozván; 
de megtörténik hogy a telér számos erecsre szétágozván a vájás egész 
szélességét foglalja el és 1 = 173 met. széles erecsvonulatot képez, de 
ilyenkor a tömeg legnagyobb része mellékkőzet és a közbefiizött erecs- 
hálózat rendesen meddő. 
Egyébiránt a boiczai telérek is hódolnak azon, az erdélyi ércz- 
hegységben általánosan érvényes törvénynek, mely szerint a telér a 
kemény mellékkőzetben merő lappá szorul össze, mig a nagyon is por- 
hanyós mellékkőzetben érfoszlányokra szakad szét és csak középes szi¬ 
lárdságú kőzetben tartja meg rendes vastagságát és gazdag ércztartal- 
mát.’Ez az általánosan megtigyelt jelenség igen egyszerű magyarázatot 
nyer, mihelyt — a szokásos beszédmódot megfordítva — nem a mellék¬ 
kőzet által a telérre gyakorolt befolyásról, hanem arról a hatásról szó- 
