375 
közelebbi petrograpbiai elemzést kizár ugyan és azért csak annyit 
mondhatunk jellemzésére, hogy zöldes és barnaszürke anyag többnyire 
brecciaszerü keveréke, mely rendesen igen finom érhálózattal bir és el- 
mállása folytán savval kissé pezseg. Ama finom erecsek gyakran chalce- 
donnal, néha csak barna limouitféle porral vaunak kitöltve. A kőzet 
rendesen Pyrittel van behintve, A külszinén való fellépése szerint a 
Melaphyr tufaképződésének tekinthetjük, a mint fentebb már említettük. 
A mészkővön túl a tárna hosszú darabig, kb. 150 ölig, csak ebben 
a Melaphyrtufában halad és ebben csak egy pár meddő agyag- vagy 
mészpátteléren hat keresztül. 
A hol a tárna az u. n. Fekete telérhez jut, a mellékkőzet hirtelenül 
változik : a fehér kemény quarzos kőzetben, mely innen kb. 10 ölig 
tart, ama Q u arzpo rp hy rra ösmerünk rá mely a bánya felső szint¬ 
jében az uralkodó mellékkőzet, szóval a Svrediel kőzetére. 
A Quarzporphyr (70 DK dőlés) fedőjében tömött zöldsziníí M e 1 a- 
p hy rt, de csakhamar ismét Melaphyrtufát találunk, melyre azután ismét 
Quarzporphyr következik. De ez utóbbi is csak csekély vastagságú (6 ) 
dykeszerű tömeg, mely a Melaphyrtufán keresztül tör és két függőleges 
ércztelér által (András-t. és Mannsfahrt-t.) van határolva. 
Innen a Suhajda foteléiig a kőzetsor a következő : Tufa, tömött 
Melaphyr, Quarzporphyr (a Miklóstelérrel), azután Tufa és Melaphyr sok¬ 
szoros váltakozásban; a délnyugatnak dőlő Suhajdatelér fedőjét Melaphyr 
képezi. 
Ezen rövid vázlatból látni való, hogy a kőzetek eredeti fekvése 
mindenesetre már nagyon meg volt zavarva midőn itt ércztelérek kép¬ 
ződtek, legalább a mi a Mészkő a Melaphyr és a Melaphyrtufa elrende¬ 
zését illeti. A Quarzporphyr ebben a szintben három ízben mutatkozik, 
mindannyiszor csak mint többé-kevésbbé vastag dyke alakú áttörés, mig 
előbb láttuk, hogy az alsó szintben csak a műnek legdélibb részében 
akadtunk nyomaira, a felső (Anna-) szintben pedig, valamint fölebb a 
Svrediel csúcsáig ez képezi az uralkodó kőzetet. De egyszersmind azt is 
tapasztaltuk a Rudolfszintben, hogy az érczes telérek csakis a Quarz¬ 
porphyr szomszédságában vannak és hogy a tárna egész az első Por- 
pliyrberakódásig meddőben haladott. A Quarzporphyr bizonyos tekintet¬ 
ben tevékeny szerepet játszik az érczkitöltés dolgában, mig a Melaphyr 
és annak tufája a benne képződött repedések iránt szenvedőleg viseltetnek. 
Az ércztelérek vonulására vonatkozólag Randysek úr különösen ki¬ 
emeli azt, hogy azok dőlése a Rudolftárua szintjén vagy egészen függő¬ 
leges vagy (egyetlen kivétellel) a felső és alsó szintekben mutatkozó 
dőlésiránynyal ellenkező. 
