421 
collá, Kaolin aluminit.es módosulata, Cerussit, Chalcopyrit, Gránát, 
Steatit és Amphibol. A felsorolt 25 ásvány közül sz. szerint a Ba- 
ryt, Fluorit, Pyrrhotin, Limouit, Plumosit, Chrysocolla és az alunii- 
niíes Kaolin azok, melyek Rodnáról ez ideig ismeretesek nem voltak. 
A Baryt borsárga szinti, sugarasan elágazó oszlopos kristá¬ 
lyokban fennőve fordul elő, melyek Naumann fölállítása szerint a 
d = co Pj,, P = oo P oo , M = P co , k = oP és mP = p Iá¬ 
itokkal vannak kifejlődve. Élszögei „Casamayor“ (?) módszere sze¬ 
rint mérve: M : M = 77° 20' (Naumannál 78° 20'), d : d (P fölött) 
= 101° 40' és d : d = 78° 20'. Ez utóbbiak Naumannál 77° 43' és 
102° 17' és igy az eltérések tetemes volta mellett egyéb adatokat 
is kívántunk volna. Hasonló áll a F1 u o r i t r ó 1 is, a melyet a rész¬ 
letes leírásnál — mivel egy kis kristály állott rendelkezésére — 
sz. döntő kísérlet tárgyává nem tehetett ugyan, de értekezése végén 
mint positiv adatot sorol fel. 
A Pyrrhotint illetőleg kétséget támasztunk észlelésének he¬ 
lyes volta iránt. A Pyrrhotin mint ilyen, hogy Rodnáról ezideig a 
szerzők ügyeimét kikerülte, az anyiban való, miszerint Rodnáról 
csak a Pyrrhotin kristály alakjaival biró Pyrit. és Markasit 
pseudomorfok ismeretesek. A közölt ismertető jelek—mágnes¬ 
tűre erősen hat., bronzsárga szinti, karcza szürkés-fekete, üvegcsőben 
hevítve kénes savat ad, t. cs. e. szénen könnyen magnetikus golyóvá 
olvad •-• ily körülmények mellett szerintünk nem döntik el a kér¬ 
dést, azért későbbi közleményektől várjuk a biztos eldöntést. 
A Cerussitekre vonatkozólag végül meg kell jegyeznünk, 
hogy az idézett auktoron kivid dr. Ivrenner is közölt ezekre vo¬ 
natkozó adatokat (Földt. Közi. VII. évf. p. 400), a melyekben ő 9 
alakot mutatott ki. ($. S.) 
Th . Fuchs. Beitrage zűr Kenntniss dér pllocaenen Saugethierfauna Un- 
garns. (Verli. d. k. k. geol. Reichsanst. p. 269.) A harmad- 
kori képletek alapos ismerője dr. Fuchs Tivadar, a múlt nyár ele¬ 
jén Magyarországba tett kirándulása alkalmával országos gyűjtemé¬ 
nyeinket meglátogatá és az ott egybegyiijtött harmadkori emlős 
maradványok megszemléléséből azt a következtetés vonja, hogy 
1. a Mastodon arvernensis más fajokhoz tartozik, mint az 
Elephas meridiona lis; 
2. hogy azok a rétegek, melyekben a Mastodon arvernensis 
előfordul, szorosan a Congeriarétegekhez tartoznak, mig az Elephas 
meridioualis-t tartalmazó rétegek a negyedke ru képletekhez csatla¬ 
koznak. 
