62 
a medence ezen szélein nem ismeretesek, természetes tehát, 
hogy a valódi kőszén-képlet nyomai sem lehetnek e területen 
ismeretesek. 
A kőszén ezen hiányát Erdélyben némileg a rendkívül 
vastag és nagy kiterjedésű kősótelepek pótolhatják, melyek e 
helyütt ép úgy, mint a Maros medencéjével közvetlen kapcso¬ 
latban levő mármarosi öbölben tertiar homokkövek és agyag 
között helyezkedvék el. Igen feltűnő e telepeknél az, hogy a 
konyhasó — natriumcblorid — mellett eddigelé sem Erdély-) 
sem Mármarosban kaliumsókra nem akadtak. 
Miután azonban ezen egyenlőtlenül oldékony sóknak 
ugyanazon tenger medencéjéből, egymás mellett vagy fölött 
való lerakodása úgyszólván geológiai vagy vegyi szükségsze¬ 
rűség, azon gyakorlati tekintetben rendkívül fontos kérdés 
merül itt föl: mi történt ezen esetben a konyhasó mellett a 
tenger vizében szintén feloldott kaliumsókkal ? Hova lettek ezen 
sók? Hol keresendők? Ha ezen, mindenesetre rendkívül könynyen 
oldékony kaliumsók a lerakodás után netán föloldattak s a fo¬ 
lyamok által lassanként ismét elvitettek volna is, azon eset¬ 
ben ezen geológiai folyamatnak némi nyomaira okvetlenül 
kellene akadnunk; nem lehetetlen ugyan, hogy erre talán ed¬ 
digelé még igen keveset gondoltak, de előttem sokkal valóbb- 
szinűnek látszik, hogy Erdélyországnak és Marmarosnak me¬ 
denceterülete, melyen a kősó fölött — pl, Torda, Szigeth stb. 
mellett — káliumsók valóban nem találhatók a tertiar kősóle¬ 
válási folyamat ideje alatt valamely nagyobb sósvizet tartal¬ 
mazó medecével nyílt öszszeköttetésben állott, a melybe az ol¬ 
dat anyalúgjaképen hátramaradó kaliumsók — közelebbről 
ugyan ki nem mutatható okok következtében — viszszalnizód- 
tak, s ebben vagy ugyanazon időben, vagy valamivel később 
önálló képződményeket alkottak. De már most melyik lehetett 
ezen esetben a kérdéses terület? Nézetem szerint legvalóbb- 
szinüen a nagy magyar főmedence, a Tisza medencéje, mely¬ 
nek tertiar képződményei, a felső Szamosterület közvetítése 
által, a Maros medencéjének ugyanezen korú képződményeivel 
közvetlen öszszeköttetésben vannak, mig Oláhország a harmad¬ 
korban régibb képződményű hegyláncok által Erdélytől már 
