79 
Magyarországhoz, keletivel Erdélyhez tartozván, Magyar- és 
Erdélyország határhegységét képezi, azon közép- és főrészében^ 
mely éjszakról a Sebes-Körös és délről a Maros között fekszik, 
bonyolódott geológiai szerkezettel bir, a régibb krystályos kő¬ 
zeteken kivid másodkori és harmadkori eruptív kőzetek is lép¬ 
nek fel a legkülönbözőbb üledékes képletek társaságában. Én itt 
különösen a trachytokra akarok figyelemmel lenni, azok részlete¬ 
sebb megismertetéséhez tanulmányaim alapján adatokat nyújtandó. 
Ezen nagy kiterjedésű hegységet legcélszerűbbnek tartom 
Hauer után *) három csoportra osztani: 
I. a VI egy ás z a-csoport, a legéjszakibb; ennek határa 
éjszakról a Sebes-Körös, mely Bánfihunyad és Feketetó között 
annak tömegében vájt magának utat. Innét délre haladva 
jutunk a lankás Vlegyásza hegy tetejére (956’5 bécsi öl), hon- 
nét e csoport leginkább kelet felé terjed, hol a meleg és hideg 
Szamos környékének közelebbi részét is hozzávehetjük. 
II. A Bihar-csoport, a hegység nyugati tagja. Réz¬ 
bánya környékét számítjuk ide. Ezen csoport legnagyobbrészt 
Magyarországba esik. 
III. Az erdélyi Érchegység, a déli csoport, melynek 
éjszaki határa körülbelül az Aranyos, déli a Maros. 
Hauer az osztrák-magyar birodalom imént befejezett geo¬ 
lógiai átnézeti térképén a trachytot három csoportba osztja, s 
ezeket külön színezetben is tünteti ki.**) Az ő beosztási elve 
főleg geológiai, úgy mint Richthofené, s egészen ezt követi, 
csakhogy a 4 osztály helyett (rhyolith, trachyt, propylith, andesit) 
hármat állit fel. 
1. Propylit, ide foglalja Richthofen szerint a quarzment 
zöldkőtrachytot, valamint Stache dacitjait, mik hasonkoruak a 
zöldkőtrachyttal, de szabad quarz által térnek el. Mind a két 
kőzetcsoport feltünőleg plutói jelleggel lép fel; látszólag a szá¬ 
razon történt tömegtódulásoknak eredményei. Tufájok ritkán van. 
*) Geolog. Übersichtskarte dér Oest.-Ung. Monarchie. Nacli den Auf- 
nahmen dér k. k. Geol. Reichsanstalt bearbeitet. von F. R. v. Hauer. Wien 
1873. Blatt Nr. VIII. Siebenbürgen. 
**) Geol. Uebersichtskarte dér Oest.-Ung. Monarchie. Blatt Nr. Hl. 
1869. S. 553. 
7 * 
