126 
a másfél láb vastag televényföldet, s erős csákányok kezelése 
mellett, égő fáklyák és gyertyák világánál feltörtük a már¬ 
ványkemény travertint, mi szikrákat hányva darabokban hal¬ 
lott szét. Ezen réteg alatt nagy darabokból álló, a hömpölygés 
által kerekded vagy gömbölyűvé vált köveket és kavicsot szem¬ 
léltünk, miket csakis viz hordhatott oda, mert anyaguk épen 
olyan, mint az innét öt órányi távolságra kelet felé fekvő bra- 
deki ártérnek gránit-golyói és tömbjei, tehát egészen idegen a 
barlang neocom-mészkőzetétől, megülepedett iszapfölddel a 
kövek közeiben. Ezen réteg vastagsága 4' 7"-nyíre terjed. To¬ 
vább folytatván munkánkat, sárgás homokra bukkantunk, mi 
másfél lábnyi vastagsággal birt; ezen kavicsos homokréteg 
közepe felé találta Joob Mihály társam a beküldött állka¬ 
pocs-töredéket. A szótlan öröm meglepetése, mi egész valómat 
elönté, leirhatlan. A kihányt földet és rétegeket újra a legfi¬ 
gyelmesebben átvizsgáltuk, s a kiemelt kavicsos homok kö¬ 
zött egy csigolyacsontot vettünk észre. Ismét folytattuk a mun¬ 
kát. Ismét két lábnyi távolságban, hasonló szintájon, feküdt 
egy mamnmthfog-töredék, mellette egy kőeszköz s két darab 
kovakő-forgács; a rétegnek a főcsarnok felőli részét lehord¬ 
ván, ugyanazon szintájban hevert a koponya-homlokcsont, 
kőtárgy és egy mammuthfog. A csontok fekvése össze¬ 
vissza hányt volt, igy akadtunk cserép-töredék mellett egy 
ép és egy felhasitott emberi szárcsontra, oldalbordára, csigo¬ 
lyákra, mintegy öt négyszög lábnyi téren. 
Leásva a kavicsos homokot, a barlang sziklatalajához 
értünk, s a további kutatással estve, midőn már többi tár¬ 
saim jóval előbb eltávoztak, nyolcz órakor felhagytam és haza 
tértem. 
Semikép sem tehető fel, hogy mindazon csontok, melyek 
a barlangokban találtatnak, az ott lakott, tanyázott emberektől 
vagy állatoktól erednének; sőt az ott legközelebb csatangolta- 
kétól sem, hanem azoknak egy jó nagy részét á diluviális 
áramlatok hömpölygő rohama, messzi-távol vidékről sodorta 
magával, inig azok a barlangok üregeiben megtorlódván, leüle¬ 
pedtek. Ép oly kevéssé lehet föltenni, hogy mindazon állatok és 
emberek, melyeknek csontjai a barlangokban felhalmozódtak, a 
