164 
(lékünkön január havában legnagyobb, júliusban legkisebb és 
april és október hónapokban egyenlő szokott lenni, — s hogy 
továbbá a küllégnek hatása egy bizonyos mélységben, mely 
Európa középrészében 36 és 40 láb között változik, és mely a 
buziási édesvízi kutak mélységével majdnem azonos — megsemmi¬ 
sül, — egyszersmind megközelitőleg — még pedig nagy hi¬ 
bának elkövetése nélkül — Buziás vidékének középmelegéül 
felvehető. 
Összehasonlítva Buziásnak a fennebiekben 8, 0S R.-fokkal 
megállapított középmelegét a József-forrás 10, 7 R.-foknyi hő¬ 
mérsékletével, 2, 62 R° a különbség. Miután pedig a föld benső 
melege — fölliletéről számítva — mélységének 115 lábnyira 
való növekedésével egy Reaumur-fokkal növekedik, a buziási 
gyógyvizek eredete, feltéve, hogy a helybeli szüremkezés vizei 
azoktól tökéletesen elzárvák, 348 lábnyi mélységben volna ke¬ 
resendő. Látni fogjuk azonban, miszerint ezen mélységnek sokkal 
nagyobbnak kell lennie. 
A hévmérővel tett, imént közlött észlelések azon felette fon¬ 
tos eredményre vezettek, miszerint Buziásnak gyógyvizei nagyobb 
mélységből származván, a felszállók közé sorozandók. 
Ezeket egybevetve a fenebbiekben előadott földtani viszo¬ 
nyokkal, Buziás csekély mennyiségű gyógyvizének szaporítására 
nézve még 1867-ben egy artézi kútnak fúrását hoztam javas¬ 
latba, indítványomat a következő módon indokolván: 
^Tekintettel hévmérői és földtani vizsgálataimra kétség¬ 
telen, miszerint 
1. létezik Buziás közelében egy magasan fekvő s a viz 
beszivárgására alkalmatos kőzettel ellátott terület, — mi¬ 
szerint 
2. ezen terület nagy vastagságú, s többnyire vízhatlan ré¬ 
tegek által van körülövedzve, melyek egy nagy földalatti víz¬ 
tartónak keletkeztére szolgáltatnak alkalmat, — miszerint 
3. ezen víztartó Buziás alá húzódván, egyrészt vizének, más¬ 
részt a benne meggyűlt szénsav roppant feszereje idézték legyen 
elő azon repedékeket, melyeken keresztül az ottani gyógyforrá¬ 
sok kibugyognak. 
Meg lévén ezek szerint minden kellék, mely egy szökő 
