— 193 — 
Két féleséget különböztet meg, egyike az alsóbb régiók¬ 
ban uralkodik, míg a másik a magaslatokat látszik képezni. 
Az első féleség a kalmágyi tracliyt, szívós, lapos vá¬ 
ladéka kőzet, alapanyaga likacsos, valódi trachytos, szinc hainu- 
sárgásszürke. Gyéren van legfölebb 2 mm. amphibol, több az 
augit. Gyakoribb a földpát, olykor 3—4 mm. magnetit sok 
vau, porrá törve maguesrúd sokat húz ki belőle. Ebből van¬ 
nak példányok. 
A másik féleség világossárgássziirke, igen likacsos, 
hosszú amphibollal és színtelen földpáttal (1—6 mm.). Szóval 
„gemeiner grauer Tracliyt-‘-mik mondja Peters. 
Koráról azt mondja, hogy fiatalabb mint a neogen nul- 
liporamész, de öregebb mint a legfelső cerithiumrétegek azon 
a vidéken. Ilyenből példányok nincsenek. 
A trachyttufákról is emlékezvén Írja, hogy Buttyin és 
Boros-Sebes között a cerithiummész egy hatalmas trachyttufa tö¬ 
meg fölött fekszik, s utólagosan még emelkedést szenvedett 
egy fiatalabb eruptio következtében, miről átmetszeti rajzot is 
közöl. 
A trachyttufa korát illetőleg Stur is odanyilatkozik,*) 
hogy feltehető, miszerint az a neogenképletek cerithium- 
vagy szarmát emeletéhez tartozik. Kövületeket abban közvetle¬ 
nül nem ismer. Halmágy körül észlelte, hogy a congeria-réte- 
gek határozottan a trachyttufa fölött feküsznek. 
Én azon vidéken magam is járván, gyűjtöttem olyan 
pontról is, melyet Peters nem látott, és így ezekkel megtold- 
ván az anyagot, a következő leihelyek trachytjairól szólhatok: 
1) Tracliyt Déznáról. Azon agyagpalán kivit, mely 
Peters térképén Dézna táján befestve van, tracliyt is jön ott 
elő, melyről ő említést nem tesz. A Monyászára vezető úton, a 
Várhegy DK oldala trachytbrecciából áll, melynek tésztája 
trachyttufa és zárványai egy világosszürke tracliyt, kisebb 
nagyobb darabokban, melyek élei csak alig vannak meggöm- 
bölyödve. A tufa kötszere néha erős, s ilyen helyeken az ke- 
vésbbé mállik s alkalmat szolgáltat érdes oldalú szirtoszlopok 
*) Die geolog. Beschreibung dér Herrschaft Halmágy. Jahrb. dér 
geolog. lieichsanstalt 1868, 
13 
