205 
nyeiben is igen fontos szerepet játszanak mint Staclie szerbit 
Karinthia- és Istriában, a hol az eocenmészkövek cg)’ része 
roppant nagy mennyiségben tartalmaz alveolinákat, s ezért is 
ezen mészkövet „alveolina-“ vagy „borelis-“ mész kőnek nevezi. 
Továbbá előfordulnak az olaszországi és franciaországi eocen- 
rétegek némelyikében, valamint Kressenbergen. 
Úgy látszik, hogy az olaszországi, kressenbergi és ma¬ 
gyarországi alveolinák mind ugyanazon fajhoz tartoznak; leg¬ 
alább azon példányok között, melyeket magam Vicenza vidé¬ 
kén Olaszországban gyűjtöttem, és a bakonyi példányok kö¬ 
zött lényeges különbséget nem találok. Váljon azonban az em¬ 
lített példányok alveolina elongatához tartoznak-e, egyelőre 
biztosan nem mondhatom, s ennélfogva alveolina cfr. elongata 
Desh-névvel jelölöm, 
A magyarországi alveolinák nagyságukra nézve igen vál¬ 
toznak; — néha oly tetemes hosszúságot érnek el, milyen a 
külföldi példányok egyikénél sem említtetik. Ugyanis némely 
példány 35 milliméter, nagyobb része pedig csak 10—15 milli¬ 
méter hosszú és 1V 2 —3 milliméter átmérőjű. 
Jíecrolog. 
Dr. Pávay Vájná Elek, a m. kir. földtani intézet 
egyik tagja f. hó 14-én délután meghalt s 15-én kisértetett ki 
barátai s hivataltársai által az örök nyugalom helyére. Egyike 
volt ő a földtan legszakavatottabb bajnokainak s különösen 
annak bizonyos részévéi nagy szakavatottság és kitartással 
foglalkozott; hogy nevének nagyobb hangzása nem volt csupán 
onnan van, mivel hazánkban a tudományos törekvés méltatása 
még nincs azon fokon, melyen egy valóban mívelt országban 
lennie kellene. — Erdélyben született s egy birtokos család 
ivadéka volt. Egy ideig az erdélyi múzeumnál mint custos 
működött, legutóbbi időben pedig a m. kir. földtaui intézetnél 
viselt hivatalt, mint osztálygeolog. Természettudományok: vegy¬ 
tan, növénytan s különösen a geológia s palaeoutologia voltak 
beható tanulmányainak tárgyai; különös előszeretettel foglalko- 
