236 
távozható meg. Mindkét szintié meg lett határozva, és pedig 
a világosabb szintinél 3,907—3,951-nek találtatott, mig a söté¬ 
tebbé valamivel nagyobb t. i. 4.016. Karca kissé világosabb, 
mint az anyag maga. 
Microscopi vizsgálathoz alkalmas csiszolat nem lévén 
készíthető, finomra tört pora lett 200-szoros nagyításnál meg¬ 
vizsgálva, a midőn is a tinóm lemezek áttetszők és zöldesbar¬ 
nák ; s igy az ásvány színe más a ráeső, mint az átbocsátó tt 
fényben. 
Polarizált fénybeni vizsgálásra még a finom lemezek sem 
elég világosak. 
A lemezek microscop alatt egynemüeknek látszottak 
tehát mentek voltak a magnetitszemektől, mi iszapolás és 
mágnestűvel való kezelés által éretett el. 
Tűz iránti magatartása következő: 
A légen hevítve vörös lesz, s még a finom lemezek is 
nehezen olvadnak meg végükön a forrasztócső előtt. Az olva¬ 
dék gyengén fénylő, fekete, erősen mágneses salak, mely a 
lemez hegyét mázként vonja be. Oldószerrel összeolvasztva vas- 
kémlét ad. Savakban könnyen oldódik. Tömény sósav hidegen is 
feloldja porát lassan, de hevítve igen gyorsan. Ez oldat sárga 
s benne ammóniák feketés csapadékot idéz elő, mint a vasélecs 
és vasélegnél. Kénsav szintén oldja s ekkor az oldat zöld. Oldódik 
még légeny- és folysavban is. A vas eltávolítása után a leszűrt folya¬ 
dék magnesia kémlét ad. Kénsavas oldatából egy csepp platin sod¬ 
ronyon a Bunzen-féle lángba téve, azt zöldre festi, ügy szintén 
kénsavval hevített porára alkoholt cseppentve zöld lánggal ég, mi 
a bőr jelenlétét bizonyítja. Eddig vas-, magnesia- és bór-kém- 
lét adott az ásvány. 
A mennyileges elemzést Ludwig tanár eszközölte, ki 
nagy fáradság- és pontossággal járt el; erre nézve csupán a 
főbb eredményeket olvasom fel. 
Mindkét szintiből elemzett többszörösen. Az első kísérlet¬ 
hez egy zöldes-fekete, tehát világosabb vétetett, melynek faj- 
súlya 3,951 s hosszabb rostú volt. Hét kísérletet tett, melyek 
szerint ezen féleség alkatrészeinek százalékos mennyisége kö¬ 
zép számban következő: 
