286 
és kőzetnemek természetes alkata áltál vannak feltételezve, 
melyben dolgozni kell, tehát petrografiai viszonyok; vagy má¬ 
sodszor feltételezvék azok ezen kőzetek viszonylagos fekvése 
által, s ezek a stratigraíiai vagy geotektonikai viszonyok. Első 
tekintetben az anyag keménysége, szilárdsága, alkata és fek¬ 
vése az épités kivitelére, annak tartóssága ellenben az épü¬ 
let fenntartására bir lényeges befolyással. A petrografia isme¬ 
rete a mérnöknél tehát már ezért is megkivántatik, mivel ez 
ismerteti a kőzetek keménységű fokát, alkatát, tartósságát vagy 
elmállását; ezek tudatával pedig a kiépítés költségeit, a fa¬ 
bódét erősségét, alagutaknál a falazatot, már előre lehet meg¬ 
határozni ; nem különben megítélhető ezen ismeretekkel az 
építő anyag, a töltésekhez szükséges kőzetnem helyes válasz¬ 
tása is, stb. 
Számosak ugyanis azon esetek, hol a kőzet szilárdsága 
és tartósságának helytelen megbirálása következtében, hibás 
építmények készültek, s melyeknél ideje korán a szükséges 
mentő eszközökről nem gondoskodván, a vállalatok jelentékeny 
kárt szenvedtek ; hasonló veszteséggel jár azon hiba is, ha a 
fóldncm minősége hamisan határoztatott meg, mert a kiviteli 
költségek azután lényegesen változnak. 
Grossethnél, Karlsbad mellett (eger-karlsbadi vonal) egy 
tél elegendő volt arra, hogy az agyagos Cyprispalából felhányt 
töltés annyira megpuhuljon, miszerint tavaszszal mint egy ha¬ 
talmas iszapfolyam a völgybe lefolyt. Feistritz-Rosesse mel¬ 
lett (szt.-péter-fiumei vonal) kék agyagban bevágásokat tettek, 
s a nyert agyagot töltések felhányására használták fél, azt 
sejtvén, hogy az agyagnak ugyanoly tulajdonságai vannak, 
mint a kavicsnak. Nem csoda azonban, hogy a töltések, a 
helyett hogy emelkedtek volna, szélesedtek s csakis a leg¬ 
erősebb biztosítási építések voltak képesek az előbbi hibát, 
legalább megközelítőleg helyrehozni. Gráczból Magyarország 
felé vezető vasútnál ellenben, az alvállalkozók az által szen¬ 
vedtek tetemes kárt, hogy az elővizsgálatnál a föld felületén 
levő földnem, puhasága miatt, kézi munkával mivelhetőnek 
ítéltetett meg, mig valóban ez csak elmállott kőzet volt 
(Agyagmárga, Opuka a harmadkori képződményekből), mely a 
mélységben csak lőporral volt repeszthető. 
