— 295 — 
A második szintben eocen- és krétaképletekben, úgy min 
Sziléziában és mint legújabb időbea tapasztalhattam Ungmegyé- 
ben és Gácsországban lapos spkaerosiderit telepek fordulnak 
elő, melyeknek folytatása a mármarosi vasipar jövőjére nézve 
a legnagyobb fontossággal bír, mivel csak ezen képletekben 
remélhető nagyobb kiterjedésű és tartósabb vaskő-előjövetel, 
melynek alapján tekintélyesebb vasgyártás lenne életbe lép¬ 
tethető. 
A harmadik szint pedig szabálytalanul csillám-, chlorit- 
pala és mészkő közt egy typhon-féle kőzetben (mely a csillám¬ 
pala és mész vegyítékéből áll) mint barnavaskő, vörösvaskő, 
vasfényle, mangantartalmú vaspát és delejvaskő, lapos érclen¬ 
csék és 20,000 mázsa érctartalomra felrugó tömzsök, fészkek 
és mészkőbeni impragnatiók tűnnek elő. 
Az első és harmadik szint a silány érclerakodási körnek 
nevezhető, a második szintet termékeny érclerakodási körnek 
nevezem; mind a három egyszersmind vasképződési szint, ép 
annyi változásnak tanúja, melynek területünk időnkénti síilye. 
dés és isméti emelkedések következtében volt kitéve. 
A silány érclerakodási körhöz tartozó vaskövek legin¬ 
kább a rahoi kerületben, és mármaros legdélibb részén, a me¬ 
gye és Erdély közti határon, a budfalusi község területén és a 
Sopurka patak mentén felfelé a Szeredna-Rikán, Holi- és Ro- 
zseninál feküsznek ; a vaskő települési viszonyait tekintve, csak az 
ős kőzetek közé települt vörösvaskő tömzsöket tartalmazó rnész- 
berakodás mutat fel némi szabályt, mely szerint két, többször 
félbeszakasztott, körülbelül párhuzamosan délkelet-éj szaknyu¬ 
gatnak vezető csapásirány különböztethető meg. Az első a 
mén suli vonalhoz tartozik: Mensul, Berlach, Kruchli, Holo- 
vatits, Doharunya, Tukaló, Steretplai, Urbanov és Bukovctz, a 
második asolymai vonalhoz: Sólyma, Laaz és Verbolit, 
mely két utóbbi pont Solymabánya éjszaknyugati folytatásának 
látszik lenni. 
A termékeny vasérclerakodási körhöz tartoznak: Luclii és 
Jalinka; a luchii sphaerosiderit telepszerűen jön elő kisebb na¬ 
gyobb, egymással összefüggésben álló lapos érclencsék alakjá¬ 
ban, feküjét egy jelentékeny vastagságú mészpad képezi, s 
20* 
