27 
Ha a szóban forgó testek az első lökés (P az 1. ábrán) kö¬ 
vetkeztében inogni kezdenek és legelőször is a lökés forrása felé néző 
alapélükre állnak, a testek az ingás ezen első stádiumában, mind 
e g y s z e r r e, azon feltételek 
kerülnek, melyeket, fen- 
i említettünk; t i. pillanat- 
alapjuk most csupán az 
évén, ennek középpontja 
valamenyinél egy és 
pnazo n oldalra jutott 
illető test-súlyponttól ($') 
^cl ellenkező esetben, ha 
a test súlypontja az első 
is következtében a tá- 
íZtó él fölött elhalad, a test- 
egyszeriien feldúl). 
1. ábra. 
Ha mármost ebben a pillanatban még egy lökés következik, de 
más vízszintes irányból mint az első, p. o. 90 foknyi eltéréssel, (R), 
akkor az ilyképen álló testek az első magyarázatban kifejtett módon 
vízszintes forgatást is szenvednek. Az R erő t. i. M pontban támad, 
az ellentál ló tehetetlenség a súlypont ideiglenes helyén, S‘, lép érvényre, 
ennélfogva a második lökés okozta erőpár (-j- R és — R, 318' emel¬ 
tyűkarral) oly síkban működik, mely S'3IL szöggel hajlik el a vízszin¬ 
testől. Ha $’-ből leboesátunk egy függőleges vonalat, mely az alapsikot 
L pontban érinti és ebben a pontban két ellenkező R -rcl egyenlő és 
párhuzamos erőt (-|- R' és —R’) alkalmazunk, akkor két uj erő párt 
nyerünk: 
-j- R — R’ és -j- RÍ — R, melyek, mivel 
(swy- — (S'Ly -}- (LMy- 
szintugy R(S { 3iy- - R (/SkL) 3 -j- R (LM)' 1 
az eredeti erőpárt helyettesíthetik. 
A -|- R, — II: hatása alatt a tárgy R.L3I forgás-momentum¬ 
mal (az ábra esetében az óramutatóval ellenkezőleg) vízszintesen forog. 
Eszerint kö.myen érthető, hogy abban az esetben, ha a két lökés- 
irány változása az óramutató járásával megegyező módon történik, a 
tárgy forgatása ellenkező lesz, úgy szintén megfordítva; szóval a lökés 
azimutváltozása és a tárgy forgatása egymással ellenkező értelemben 
történik. 
Ez általános szabály némi megszorítást szenved speciális esetek¬ 
ben, ha a tárgy súlypontja excentricus az alapra nézve. 
A mellékelt (2-dik) ábrában S a súlypont eredeti és S’ az első 
