20 
3. 0 o n |j.e r ia exigua Roth s p. nnv, 
II. t. 7 a-c. áh. 
E kis alak, mely nemének egyebeihez képest még valamivel 
„szegényesebb idomot' 4 képez, mint dong. (Dreyssenia) s n b- 
Basteroti Tonrn. (Bull. sóé. géol. ele; Francé, 3. sér., 2. k., 305. 
1., IX. t. 8. áb.), röviden az által van jellemezve, hogy külső alakjára 
nézve az idézett Tournoner-félével megegyezik, mely utóbbi Vaquié- 
res-ről a Rhőne medenezéjében való. Ettől azonban abban tér el, hogy 
egészben valamivel kisebb, hogy alsó széle csekélységgel még egyene¬ 
sebi), éle tompított és kerekített és hogy apu ph y sis-se 1 ne m 
bir, miben ugyan lényeges különbség rejlik. E szerint úgy, miut C. 
simplex Barb., C. auricularis Fuelis stb., a még most élő 
C. p oly mór p ha Ball. s p.-scl egy csoportba tartozik. 
('. simplex-től nevezetesen héjának nagyobb mérvű domboro- 
dása és hajlított, nem egyenes púpjai által különbözik, mely utóbbi 
körülmény legnagyobbrészt ugyan az egész alakjában való eltérést is 
előidézi. A héjak hossza átlag 10 mm.-t, szélességük alig 0 mm.-t 
tesz; az egyik, t. i. a legnagyobbik, mintegy 13 mm. buszú lehetett. 
A lerajzolt példány hossza 10. 5 mm., szélessége 0 mm. A köpeny 
széle öbölt, mint azt Tournouer az általa felállított Dreyss. sub- 
B a s t e r o t i-nál e szavakkal ,.un peu eomme dans la ('. aréna ta 
Fueb s“ említi, nem képez. 
4. Congeria éri stel lata Roth s p. nov. 
II. t. 8 a-d, a'-d' áh. 
A héjak egészben csónakalakuak, jól kidomborodottak ; a hegyes 
púpoktól az alsó és hátsó szél egyesüléséig csaknem egyenes, éles, kis 
lemezke formájában taréjalakuan kiemelkedő él vonul, mely idősebb 
példányoknál az alsó és hátsó vég felé gyengébbé válik, egészen ki- 
nőtteknél pedig a héj ezen részén végkép eltűnik, úgy, hogy ez eset¬ 
ben a púptól csakis a héj mintegy közepéig ér. A héj, főkép fiatal 
példányoknál, az éltől igen meredeken, csaknem függőlegesen esik az 
alsó szél télé, mi által ez utóbbi, a majdnem egyenes élnek megfele¬ 
lőié^, szintén csaknem egyenesnek tűnik elő. A mint idősebb példá¬ 
nyoknál a taréjalakuan kiemelkedő él mindinkább felfelé viszavonul, 
ugyanazon mérvben szélesedik az alsó párkány és az e párkány haj¬ 
lított része léié fekvő héjrészlet akkor már nem ol\ meredek, hanem 
