11 
Budai ur pedig a rétegek egymáshoz való viszonyáról a követ 
kezűket közli velem. A növényeket tartalmazó márga laza homokkövön 
nyugszik ; ennek feküjét már nem láthatta; a gazdag növénygyűjteményen 
kiviil ezen márgában csak egyetlen egy fossil Congeriát és számos hal- 
pikkelyeket talált; Bibarczfalva mellett a növényeket tartalmazó homokkő 
a tályag alatt van, Bodos vidékének egy másik pontjáról hozott növé¬ 
nyeket és egy Cardium-faj számos példányait tartalmazó világos kékes 
szürke tályagról azt említi, hogy ez alatt azon laza homokkövet nem 
látta, mely az első helyen említett márga alatt terül el; de egy har¬ 
madik helyen (Csihányos) észlelte, hogy a homokkő alatt agyagos réte¬ 
gek feküsznek és ez alatt az előbbenihez hasonló márgában a lignit- 
telepek. Budai ur megfigyelései tehát megegyeznek Herbich adataival. 
A talált állati fossiliákra nézve, melyeknek meghatározását Dr. Hof- 
mann Károly m. kir. főgeolog ur ismert szívességének köszönöm, a 
következőket közölhetem: az egyik a Congeria sub-Basteroti Tourn. 
mely Neumayr (1. c. p. 410.) szerint Erdélyben Ürmös mellett, úgy a Rad- 
manest-i congeria rétegekben, továbbá a bécsi medencze tengeri rétegei¬ 
ben és a francziaországi Pont-Levay- és Dux-i falunsekben fordul elő; 
a Cardium pedig uj, a C. Riegeli és C. Fuchsi rokonságából való faj; 
ugyanazon tályag még ostraeodák nyomait is mutatja. 
Ezen említett fossiliák azonban rétegeink korának meghatározá¬ 
sára, a mint ezt különben már Herbich és Neumayr fentidézett mun¬ 
kájából láttuk, nem döntők; máskép áll azonban a dolog, a mint már 
fentebb megérintve lett, a növényekkel. 
Stur D. a szármát emelethez tartozó tályag, márga, mész- és ho¬ 
mokkövekre nézve jellemző növényeket, összesen 75 fajt sorol föl 1 ); 
ezek közül a következők fordulnak elő a mi gyűjteményünkben: 
Typha latissima Al. Br. 
Betula Dryadum Brgt. 
Quercus Drymeja Ung. 
Quercus mediterranea Ung. 
Quercus pseudocastanea Goepp. 
Quercus etymodrys Ung: 
Castanea Kubinyi Kov. 
Carpinus grandis Ung. 
Planera Ungeri Ettingsh. 
Ulmus Bronnii Ung. 
Ficus tiliaefolia Al. Br. 
Cinnamonum Schcuehzeri Heer. 
') Jahrbuch cl. k. k. geol. R-A. 1867. p. 124—126. 
