10 
2. agyag-, homok- és homokkőképződmények, mész és barna 
vaskő-képződmények, 
3. szűke tályag, barnaszén- és sphaerosiderit-telepekkel. 
A szürke tályagról azt mondja a szerző, hogy az külsőleg sza¬ 
kasztott mása azon tályagnak, melyet a Persány-hegységen túli oltvidéki 
szármát-emeletből leírtunktovábbá, hogy „a tályag a pontusi eme¬ 
let kibukkanó képződményei között legalantabb fekszik és barnaszén 
és spliaerosiderit-telepeket is tartalmaz; 44 végre ,.hogy Köpec mellett 
még Ostraeodák, kétes hal- és növény m a r a d v á n y o k fordulnak 
elő; ez utóbbiak megegyeznek a sphaerosideritek kövületeivel 14 melye¬ 
ket azután a 283-iki oldalon fölsorol. Ugyanis Bodos és Bibarczfalva 
környékéről a sphaerosideritból a következő növényeket gyűjtötte: 
Carpinus grandis Ung. 
Quercus grandidentata Ung. 
Fagus Feroniae Ung. 
Planera Ungeri Ettingsh. 
Ficus Dombeyopsis Ung. 
Acer saxonium Ung. 
Liquidambar europaeum Al. Br. 
A mediterrán és szármát emeletet illetőleg azt említi még Her¬ 
bich (1. c. p. 218. ff.), hogy ezek a Persányi- és Hargita-hegység által 
élesen elkiilönittetnek a pontusi emelettől és az Olt és Maros folyó terü¬ 
letén emelkednek; de hozzáteszi azt is, hogy ezen emelet tüzetesen még 
nem lett átkutatva. 
Az előbbenickben röviden vázolt Hóra, a menyiben a szármát 
és pontusi emeletek flórája egyáltalában ismeretes, határozottan nagy 
nyomatékot kölcsönöz azon kételyeknek, melyeket már Neumayr a ) ezen 
pontusi emeletre nézve kimondott, és a melyekhez Herbich (1. e p. 243) 
is csatlakozott. Neumayr szerint „a barnaszén-tartalma tályagot illető¬ 
leg nem bizonyos, vájjon ez a pontusi emelet legmélyebb szintjét kép- 
viseli-e, vagy pedig még a szármát emeletbe való, mely utóbbi a há¬ 
romszéki medenczében marin kifejlődésben nincs jelen. A benne talált 
növényfajok némelyike azt mutatja, hogy a tályag a szármát emeletbe 
való; pontusi emeleti növények abban nem fordulnak elő. A kérdést 
hihetőleg a szénbányák fogják nemsokára eldönteni. Előjön a tályagban 
Congeria triangularis és Congeria snb-Basteroti, melyek az alsó pon¬ 
tusi emeletet, azután Vivipara fajok, melyek a Paludina-rétegeket jel¬ 
lemzik; a többi faj semmire sem bizonyít/ 4 
*) E. Herbich u. M. Neumayr. Die Süsswasserablagerungen im südöstlichen 
Siebenbürgen. Jalirb- d. k. k. geok K. A. 1875. XXV. p. 428—429. 
