9 
ezen flórában az uralkodó növény a tölgy volt, mely 7 biztossággal 
meghatározható és azonkívül még 5 kétes faj által van képviselve; 
utána következik a juhar 5 fajjal; egyes fajok pedig maradványaik 
nagy számánál fogva mutatnak gyakoriságukra. Ilyenek a Carpinus 
grandis Ung. (termésekkel is!); Planera Ungeri Ettingsh. Ficus tiliae 
fólia Heer.; a többiek csak kevés vagy csak egyes töredékes példá¬ 
nyokban maradtak fen. Az eddig fölhozottak elegendőképen tanúskod¬ 
nak e lelet fontosságáról, de mindamellett bátorkodom még különösen 
a következő előforduló növényekre figyelmeztetni. 
Sassafras Ferretianum Mass., melyet több példányban birunk, 
eddig csak az Auvergne-ből, a Yal d’Arno-ból, Sinigagliáról, tehát dél- 
európai vidékekről, végre Atanckerdluk-ról Grönlandban volt ismeretes, 
és igy az uj lelet bizonyítja, hogy a ma Eszak-Amcrikában élő ro¬ 
konokban fönmaradt fa mekkora elterjedési területtel hirt a miocén 
korban; hasonlót mondhatni Corylus Mac Quarii Heer-ről, mely ugyan 
a svájczi molasse-ból már megismertetve lett; legnagyobb elterjedését 
azonban az arktikai flórában mutatja; most Európa délkeleti vidékéről 
is ismeretes lett. A legérdekesebb lelet pedig az Acer giganteum Gocpp. 
terméseinek töredéke, mely eddig szintén csak termésében, de csak egyet¬ 
len egy helyen, ugyanis Siléziában a striesen-i barnaszén fedőjét ké¬ 
pező édes vizi mészben találtatott. 
A bodosi öböl egy másik pontjáról Budai ur egy Cardium sp.-en 
kívül, melyről alább lesz szó, csak kevés és igen töredékes növényt 
hozott. Lenyomataik világos kékesszürke márgában vannak és biztos¬ 
sággal egyelőre csak a Quercus pseudocastanea Goepp. volt fölismer¬ 
hető ; a többiek más tölgyhöz, Populushoz, yégre még Betula-fajokhoz tar¬ 
tozhatnak. 
Még nehezebben sikerül a Bibarczfalváról hozott növények meg¬ 
határozása. Homokkőben vannak és igy fölötte roszul föntartva. Öszesen 
10 darabot kaptam; különben ezen lelőhely is igen gazdagnak látszik; 
mert a levéltöredékek igen sünien vannak a kőzetben és a menyiben 
eddig meghatározhatók voltak, úgy látszik a márga növényeivel meg¬ 
egyezők. 
Az itt általánosságban jellegzett flóra különben geológiai tekin¬ 
tetben is kiváló figyelmet érdemel. Herbich ugyanis Bodos vidékét a 
pontusi emeletbe helyezi. Térképén látható, hogy a Baróthi öböl vidé¬ 
künktől neocom homokkő által van elkülönítve. Szerinte (1. c. p. 236.) 
a szóban levő területen a következő sorrendben feküsznek fölülről lefelé 
a pontusi emelet képződményei: 
1. kavics és durva homok, 
