117 
egyéneknél olykor egyszerit fényben is fölismerhetjük az ikreket, mivel 
az öszenőtt egyének különböző koszuságuak lévén, a hoszmetszetek 
két végén sajátságos ki-beállások láthatók, melyek az öszenőtt egyé¬ 
neknek felelnek meg. Az apró földpátok átlászók, viztiszták s rendesen 
egyenszög alakú metszetekben tűnnek föl. Polarizált fényben úgy a 
nagyobb, mint a kisebb egyének sokszorosan öszetett ikreknek mutat¬ 
koznak. Az Angit, f'öldpát után a legnagyobb menyiséget teszi ki a 
kőzetben ; a hoszmetszeteken egy, a haránt metszeteken két irányban 
mutat hasadást s haránt metszetein a cc P, co £ go, go Í5 go combinatio 
és az Augit-féle rhombmezők is láthatók. Az egyének nagysága változó. 
A nagyobb egyének olykor egy központ körül csillagalaku csoportokká 
nőnek ősze; a kisebbek nagyszámú apró kristály-egyénekből alkotott 
kristályhalmazokat, Mohi szerint „Angit szemeket 4 ' képeznek, de a kü¬ 
lönálló egyének mindig uralkodnak a kőzetben. Az Angit szine vas¬ 
tagabb csiszolatokban világoszöld, kellő vékonyságú csiszolatokban 
szürkészöld, majdnem színtelen. Néha egész raját zárják be az apró 
Olivin kristályoknak; gyakoriak még a Magnetit, alapanyag és légbu 
borék zárványok is. Polarizált fényben látjuk, hogy az Angit egyé 
nek legtöbbnyire ikrek és pedig igen gyakran nem is egyszerű, hanem 
polysinthetes ikrek s vannak esetek, a hol az öszenőtt egyének száma 
a plagioklasokét megközelíti s ha az Angit sajátságos szinjátékára 
nem ügyelünk, polarizált fényben a két ásványt öszetévcszihetjük. Az 
Olivin a csiszolatban ritkán szabálytalan külső alakkal, gyakrabban 
hoszukás hatszögü vagy rhombalaku metszetekben gyakori s metszetei 
legvalószínűbben a cc P, m P oo oo P oc combinatióból származtathatók 
le. Az egyének között vannak egészen épek is, de a legtöbbnek 
szélén sárga színit mállási terményt, vagy kevés szürkészöld ser- 
pentint látunk ; belsejükben az üveg és légbuborék zárványok gyako¬ 
riak. A nagyobb Olivin egyének néha apró Angitok halmazával vannak 
beburkolva, a mi onnan magyarázható, hogy az izzónfolyó lávából az 
Olivin mint nem olvadó elegyrész először vált ki s a könyen olvadó és 
így később képződött Augitok a már kiképződött Olivin kristályt kö¬ 
rülzárták. Sósavval étetett csiszolatból az Olivin teljesen eltűnt s helyén 
kovasavhydrátból álló kocsonyás anyag maradt visza, melybe a fuch- 
sin oldat behúzódott s azt vörös színűre festette. A Magnetit apró fe¬ 
kete kristálykákban vagy poralakban sűrűn hintve fordul elő a kőzet¬ 
ben. A szürke vagy kékesszürke színű Basaltokban a kristályok na¬ 
gyobbak, de ritkábbak ; ellenben a fekete színű Basáitokban az apró 
poralaku magnetitek rendkívül sűrűn vannak hintve s a kőzetnek in- 
tensiv fekete szint kölcsönöznek. Az elegyrészekhez viszonyítva 
alárendelt alapanyag áll részint a fényt nem polarizáló színtelen üveg- 
