131 
rétegein keresztül szivárogva e gázt feloldja s igy levegővel és szénsavval 
telítve a homokkőtelepekkel érintkezésbe jut, mialatt azokban oldó és 
oxydáló hatását megkezdi és lassankint végre is hajtja. 
A viznek e hatása a homokkőre természetesen csak igen lassú 
lehet. A viz elébb a kőegyének elválási lapjaival benső és hoszabb 
érintkezésbe jön, legelőször azoknak külső rétegeiben foglalt kötő¬ 
anyagra hat oldólag, magának egyszersmind utat törvén a mélyebben 
fekvő rétegek felé. A szénsavas mészszel telitett viz lassankint uj és 
uj vizmenyiségek által helyettesittetik, melyek ismét, de már kedvezőbb 
feltételek alatt, oldó munkájukat folytatva, a homokkövet majd egész 
tömegében oldás és oxydálás következtében úgy öszetételben mint 
színben megváltoztatják. 
A viz hatása azonban itt nem áll meg, hanem folyton tart mig 
csak oldható részek vannak jelen, mindaddig mig az végre eredeti 
alkotó részeire homokká esik szét. 
Nagyobb homokkő tömegekben — koczkákban — valamint olya¬ 
nokban, melyek a föld mélyebb rétegeiben elhelyezvék s hová a viz 
nem hatolhat oly könyüséggel, a színváltozás sem lehet oly gyors, 
miért is ezen esetekben a homokkő-koczkákat legfölebb nehány centi¬ 
méternyi vastagságú sárgabarna réteggel találjuk körülvéve, holott bel¬ 
sejükben még öszetételre úgy színre nézve is változatlannak mutat¬ 
koznak. 
A mint a légköri viz a homokkő oldhatlan részei között elhelye¬ 
zett ragasztót oldja és eltávolítja, lassankint hajszálalaku csövecskéket 
alkot, melyekben szabadon keringhet és munkáját folytathatja. Ily utón 
átváltozott homokkövek vagy azoknak egyes rétegei, mindenesetre lika- 
csosabbak, mint a kék szintiek és ennek okáért a viz valamint a le¬ 
vegő által könyen átjárhatók. 
Ebben találhatjuk okát annak is, hogy a sárgabarna homokkőben 
nagyobb a 100° C-nál eltávozó viz menyisége. 
Forrásvizek, melyek homokkőtelepekben erednek, a felhozottak sze¬ 
rint mindenesetre sok szénsavas meszet fognak tartalmazni és pedig 
annál többet, mennél dusabb szénsavas mészben a homokkőtelep. E 
következtetést ily vizek vegyivizsgálata által tökéletesen igazolva 
találjuk. 
A Kézsmárkon és Lőcsén használt ivóvizek, melyek mindanyian 
homokkőtelepekből származnak, sok szénsavas meszet, magnesiát és 
szabad szénsavat tartalmaznak oldva, holott a más ivóvizekben rende¬ 
sen előforduló alkatrészek mint p. o. chlor, kénsav stb. szigorúan véve 
csak nyomokban vannak jelen. A lőcsei ivóvíz az ott előforduló homok- 
