167 
ezért fedik a felszínt a szabadon álló méternyi térfogatú tömbök, melyek 
elszállítására a nagy iszapár munkája is csak nagyobb meredekségnél 
volt képes. 
Az ut folyvást rizsföldek, kávé- és gyapotültetvények között vezet. 
B a t u n g-T e 1 u m p u n g-nál az említett patak széléhez jutunk, mely az 
1872-iki iszapárt lehozta; ennek mély árkán minduntalan átkelve 25 
kilm. távolban az országúitól fárasztó lovaglásban értük el S z c 1 ó 
helységet, mely a két tűzhányót elválasztó nyergen mintegy 1585 m. 
magasságban és már Szurekarta tartomány területén fekszik. A Me- 
rapi kúpján emelkedett az ut egész koszában; kezdetben 1°, följebb 2° 
és 3° lejtésűvé hajlott az. 
A patak függélyes falak között 30—40 m. mély árokban siet alá. 
Partjain trachyttufa és conglomerát rétegek láthatók, melyek a, re I 
színnel párhuzamosak. A tufa-padok — a hamueső eredményei 
néhol olyan finomságú anyagból állnak, mint a magyarországi tra- 
chyttufák azon válfaja, melyet Stur bányatanácsos az erdélyi népies 
megjelölés nyomán Pállá névvel vezetett be a nomenelaturába. Szenes 
páfránfa (Asopliila sp.) törzseket és egyéb növény-maradványokat foglal 
ez itt is magába. A trackyt-konglomerát és brekezia az iszap-folyamok 
telepeinek tekintendő. 
A magyarországi trachyt-kegységek tufa-rétegei bizonyosan igen 
sok helyen ily módon keletkeztek, mint ezeknek a trackyt sirató 
vulkánoknak a telepei: tehát nem vizalatti, hanem subaerikus szedi- 
mentek. 
Szelő egy jávai D e m a n g-kerületi főnök székhelye, a szűre- 
karta-i residens nyaralója is itt van; ennek kertjében európai virágok, 
vetemények és gyümölcsfák diszlenek; 1500 m. tengerszint feletti ma¬ 
gasságban Jáva égalja mérsékelt, sőt hűvös; hó nem esik ugyan itt 
soha, de a fütött kandaló nyár derekán is elkel ködös időben az 
egyenlítői tengerpartról ide került európaira. 
Szelő a Merap i-ról lenyúló szakadékok között fekszik, melyek 
a Mer bábu oldalába benyomulva, ennek begyepesedett árkainak vizét 
is fölveszik. A Káli P ab i láng szakadékai a Blongkeng, Apu, Djuve 
stb. a kráter-szegélyig nyúlnak fel, mig ezek nyugatfelé irányulnak, 
mások keletnek vezetik le a záporok vizét. A szelői nyereg a mély és 
folyton átalakuló vízmosások miatt nagyon nehezen járható. A vízmosá¬ 
sok között a Mer api kúp oldalai sértetlenek, a vízmosások világosan 
előtüntetik a hagymaszerű “rétegeket, melyekből a hegy áll; a sza¬ 
kadékok néhol azonban a magvat képező tömegig vagy talán csak 
egy lávafolyamig mélyedtek, mely sima aljukat képezi. 
