173 
bír. Szürke quarz és sárgás földpát igen szilárd sűrű tömeget képeznek, 
melyben behintett barna csillámlapocskák tűnnek fel. Nagy b a nkazo n- 
ban ez a kőzet is rétegezést mutat és ennélfogva a 
g n e i s s-hez s z á m i t a n d ó.“ 
Alkalmam volt a nyáron ezen szép hegység vad alpesi világába 
mélyen behatolni és nevezetesen a Retyezát tömegen át barangolni: 
Malomvizről kiindulva és a klopotivai patak (Sebesviz vagy Nagyviz, 
Apa maré) völgyén felfelé a Gura zlatyeig vonulva a hegytömzsöt nagy 
félkör alakban megkerültem, úgy hogy délnyugoti oldaláról, az Aragyes 
nevű havasi legelőn át jutottam először a Zenoga tó partjához és másnap 
reggel a Retyezát csúcsára, honnét a Yalea Reaszkába lebocsátkozva a 
malomvizi patak mentén jutottam ismét kiindulásom helyére. Útközben 
megejtett geológiai megfigyelések jól egyeznek a fentidézett mondattal. 
A Nagy- és Kisviz alsó folyásában mindenütt közönséges gneiss, itt-ott 
csillám- és ritkábban chloritos pala mutatkozik, mig a hegytömeg kö¬ 
zépső részében a szálban levő kőzet tisztán granitszerű szöveget nyer és 
palaságát egészen elveszti. 
Alkatrészeit a fentebbi idézet sorolja fel. A földpát, mely az én 
példányomban rendesen tisztán fehér és fényes hasadási lapokkal bir, 
vékony csiszolatban felhőszerü elhomályosodást és gyenge polarizálást 
mutat; egyes kristályegyének ikkerrovátkosság nyomait hagyják felis¬ 
merni, Kolozsvárt pedig egy dr. Primics által gyűjtött retyezáti példány 
csiszolatában a mikroklin rácsozat alakú jelenségét vettem észre. A kő¬ 
zet quarz-szemeiben sok tű- és rövid oszlopalaku mikrolithot és gáz-zár¬ 
ványokat láthatni, folyadék-zárványok azonban nincsenek. 
Ha tehát ezen kőzetet tisztán a petrographia szempontjából tekintjük, 
okvetlenül gránitnak kellene nevezni; a nevezett munka szerzői pedig 
csak azért számítják azt a gneisshez, mivel szerintük „nagyban réteg¬ 
zést mutat. “ 
Megvallom, hogy én ezen rétegzésnek nyomait az egész bejárt te¬ 
rületen hiába kerestem; a menyire én láthattam, a kőzet elválási ido¬ 
mai sehogyan sem feleitek meg azon párhuzamos, meszire követhető 
lapoknak, melyek a réteg szónak felelnek meg, hanem igenis ama sza¬ 
bálytalanabb, tömbszerü, többnyire paralellepidep alakú idomoknak, me¬ 
lyek mindenütt a kristályos tömegkőzeteknek, különösen a gránitoknak 
szokásos formái. Némely helyen, p. o. Nagyág vidékén, a trachyt elvá¬ 
lási módja sokkal inkább közelíti meg a valódi rétegzés alakját, mint 
ezen állítólagos gneiss. Nézetem szerint tehát nem csak a petrograph, ha¬ 
nem a geolog is kénytelen mondani, hogy a Retyezát csúcsa és 
környéke gránitból, nem pedig g n e i s s b ő 1 áll. 
E mellett nem hallgathatom el azon megfig} r elésemet sem, mely 
