174 
szerint a Zenoga tű és a lictyczát között, a Nyégru tó környékén egy¬ 
két helyen egy szürke, tömött szövetű palára akadtam, mely úgy lát¬ 
szik, a gránitban beékelt kis rétegeket képez; továbbá hogy a Retye- 
zát csúcsáról a Valea Reaszka felé lemenve, azt tapasztaltam, hogy a 
kőzet tisztán szemcsés, tömegszerü szövetét mindinkább elveszti és a 
gneiss palásságát veszi fel. 
Ennél fogva távol áll tőlem, hogy a Retyezát granittömegét tisz¬ 
tán plutói vagy épen eruptív kőzetnek tekintsem és genetikailag szigo¬ 
rúan elválaszam az egész hegység pala formátiójától. Nézetem az, hogy 
az ilyen gránittömzsök, melyek a nagyon hasonló anyagú kristályos pa¬ 
lák burkolatából kimagaslanak (ilyen p. o. a Magas-Tátra tömzse is), 
eredetük idejére és képződésük módjára nézve sem különböznek oly lé¬ 
nyegesen a környező gneiss- és palakőzetektől, amint a régibb geológiai 
nézet felteszi. Valószínű, hogy metamorphosisnak nevezett mélységbeli 
folyamat, mely közönséges lerakodásokat gneissé vagy csillámpalákká 
átváltoztatja, nem annyira lényegében, mint intensitásában és bizonyos 
körülmények módosulásában különbözik azon folyamatoktól, melyek 
végeredménye a valóságos vulkáni kőzetek létrehozatala, a gránitképző¬ 
dés pedig ebben az átmeneti sorozatban közbeeső állást foglalna el. 
Egyébiránt a tudomány még távol van és talán örökké távol is 
marad ezen genetikai kérdések kétségtelen megoldásától. Annál fonto¬ 
sabbnak látszik, hogy a geológiai tárgyak elnevezése és jelzése hypo- 
thesisek és személyi nézetek befolyásától függetlenné tétessék. A kőze¬ 
teknél ez csak úgy érhető el, ha tisztán petrographiai nomenclaturához 
ragaszkodunk. Gránit minden kőzet, mely quarz, földpát és csillám tisz¬ 
tán szemcsés, nem palás keverékéből áll, bármilyen legyen keletkezésé¬ 
nek módja és kora, sőt földtani szerkezete is. A gueisset nem anyira 
a rétegesség, mint az alkotó ásványszemek elrendezése, vagyis a palás- 
ság különbözteti meg a gránittól: a petrographiai jellegek kizárólagos 
tekintetbe vétele mindig elégséges arra, hogy e két kőzetet szorosan 
külön válaszszák — a menyire a természetben előforduló átmenetek 
engedik — és e szerint külön elnevezzük és jelezzük. A „gránit-gueiss“ 
szó pedig maga magában rejti az ellenmondást és leghelyesebben „ré¬ 
teges gránit“ kifejezéssel lenne pótlandó. 
2. A Páring. 
A Retyezát szomszédja és vetélytársa a hatalmas P a r i n g hegy¬ 
ség, mely a Zsilvölgy déli oldalát szegélyzi; legmagasabb csúcsa a Re- 
tyezátnál is magasabb Vurvu Mandri, egyszersmind országunk egy nagy¬ 
szerű határköve, melyről a szem szabadon futja be a délerdélyi nagy- 
