185 
Amphibolpalák. 
Előjönnek Ivrivája völgyben, Dubosticán. Ezen kőze¬ 
tek közt két egymástól lényegesen elütő változat különböztethető 
meg, u. m. : 
1. Dioritos aktin olith palák. Ezek zöldesbarna 
egészeii üde kőzetek, nem egészen jellemző palás szerkezettel, miáltal 
némileg az amphibolithoz közelítenek. Szabad szemmel kivehetők 
belőlök sötétzöld, részben áttetsző aktinolith rostok és ezek közt 
gyéren parányi földpát részletek. Nagyitó alatt vizsgálva láthatni, 
hogy e kőzetek töredezett, kevés magnetittel kevert, amphiböl kris¬ 
tályok halmazából állanak, melyeket az apró kristályszemcsékben 
föllépő földpát, mint valami ragasz »nyag köt össze. A hosszú oszlo¬ 
pos, legtöbbször tört végii, csak kivételesen mP és oP alakokat 
feltüntető a m p b i b o 1 kékeszöld szinii; dichroismnsa elég erős, 
zöldessárga és élénk kékes-zöld közt változik szinelnyelés nélkül. Az 
apró szemcsében föllépő föld p átok közt kétféléket lehet megkülön¬ 
böztetni : egészen viztisztákat és homályosokat: az elsők sötétre állított 
nikolok közt igen jelleges pia gio kiások módjára viseltetnek, s az 
utóbbiak halmaz polarisatiót mutatnak s nagy valószínűséggel orthok- 
lasok. E kőzetekből a quartz úgy látszik teljesen hiányzik s igy ezek 
csak szövetben s a földpátoknak alárendelt föllépésében térnek el a 
quartzment dioritoktól. 
2. Gránáttartalmu amphibolpalák. Ezek sötétbarna 
fénylő, a tömegesszerü amphibolithoz közeledő kőzetek. Fekete fénylő, 
többnyire lemezes amphiböl halmazából állanak, melyben bőven gyanta¬ 
veres áttetsző, borsnyi s nagyobb gránátszemek vannak beágyazva; itt 
ott egyes kékesszürke alaktalan chalcedonszerü kiválások is láthatók 
bennök. Mikroskop alatt szintén az látható, hogy a kőzetek kevés ko¬ 
vasavval összekötött rozsdabarna vagy világos sárgás-szürke lemezes 
amphiböl halmazából állanak, melyből a testszinfi gránát porphyro- 
san van kiválva Az amphiböl nem képez teljesen kiképződött kristá¬ 
lyokat, hanem jellemzően hasadozott tört végii lemezeket, melyek sok¬ 
szorosan összebonyolitva és összenőve vannak egymással, ügy látszik, 
hogy az amphiböl különböző színe egyúttal az optikai viselkedéssel is 
szoros összefüggésben áll, a menyiben a világos sárgás-szürke ampki- 
bollemezek teljes szinelnyelésü erős dichroismussal bírnak, mig ellenben 
a rozsdabarna színiieknél ezen az amphibolra jellemző tulajdonság vagy 
teljesen hiányzik, vagy csak a nyoma mutatkozik. A q u a r t z legtöbb¬ 
ször viztiszta, de sokszor telve van porszerü zárványokkal, igen gyak- 
