186 
ran hasadásra emlékeztető párhuzamos repedési irányok láthatók benne, 
melyek sokszor egymást keresztezve a rbomboederekbez hasonló idomo¬ 
kat mutatnak. A gránát még teljesen üde, világos testszinü, néha majd¬ 
nem szintelen ; sötétre állított ni kólók közt teljesen isotrop test gyanánt 
mutatkozik, melyben bőven anisotrop, gyakran jókora nagy s aránylag 
jól kiképződött kékes vagy zöldes-szürke oszlopos kristályka, vagy 
gömbölyödött szemese jön elő mint zárvány. Ezek közelebbi megfigyelés 
folytán nagyobbrészt nepheliueknek bizonyultak be, de több amphibolra 
emlékeztet. A nagyobb nephelin zárványok meg ismét vékony hajszál- 
szerű barna alakokat zárnak magukba. A nephelin s ampbibol termé¬ 
szetű zárvány mellett sokszor láthatók a gránátban rozsdabarna, jól 
áttetsző hexaederszerü zárványok is, melyeket kicsinységöknél fogva kö¬ 
zelebbről nem lehetet meghatározni A gránát szabálytalan repedéseiben 
belyenkint, sorban elhelyezett, apró globulitszerü s amphibolra emlékez¬ 
tető szemcsék lépnek fel, vagy pedig fenitek, melyek sokszor halfo- 
gakboz vagy bókristályokhoz hasonló alakokat alkotnak. 
Olivingahbrók. 
Előjönnek Krivája völgyben, Dubostica környékén. 
Nagyszerűdtől egészen az aprószemcsésig változó gránitos szövetű kőze¬ 
tek. Szabad szemmel kivehető alkatrészeik: a szürke vagy világos- 
szürke, kissé üveges áttetsző, sokszor ikerrovátkos földpát és sötét¬ 
barna vasdus o 1 i v i n. E két ásvány keverékében némely példányokban 
elvétve, feltűnő nagy kristályokban, vagy kristálytöredékekben a d i a 1- 
lag látható. A földpát és az olivin legtöbb példánynál, kiválólag a 
középszinüeknél látszólag egyenlő menyiségben lép fel, — ellenben a 
nagyszemüeknél a földpát, az aprószemüeknél az olivin a túlnyomó. Mik- 
roskop alatt az említett ásványokon kívül hypersthén, magnetit, serpentin 
és opacit is felismerhetők bennük. A földpátok itt a legtöbb pél¬ 
dánynál már meglehetős fokú mállást mutatnak, legtöbbször szürke 
mállási terményekkel vannak elborítva s csak ritkán egészen üdék Egy 
és ugyanazon csiszolatban is azonban mindig a mállás foka s a nagy¬ 
ság szerint kétféle földpátot lehet megkülönböztetni: nagyobb üdébbeket, 
és többnyire kristálytöredékekben föllépő kisebb-mállottabbakat; az 
elsőkön majdnem mindig szép ikerrovatosság látható, ezek jelleges pla- 
gioklasok, mig az utóbbiak szemcsés tömegüek, halmaz polarisatiót 
mutatnak s orthoklas jellegűek. A plagioklas mindig túlnyomókig lép 
fel. Az olivindus változásoknál az alárendelt szerepet játszó földpát 
jellege nagy fokú mállása következtében alig fölismerhető. Az olivin 
kisebb nagyobb, majdnem viztiszta szegletes szemcsés csoportokat képez, 
