221 
ezimü munkája után indulva az e miiben lerajzolt Cystoseira-fajok 
legtöbbjeinél a íégrekeszek oldalágakon fordulnak elő ; kivételt képez¬ 
nének e tekintetben csak Cystoseira squamosa; C. maeroearpa, C. discors 
(Kiitzing 1. c. T. X. 48), melyeknél mint a mi fossil példányunknál a 
főág (?) meg a mellékágak is légrekeszekkel vannak ellátva. A mi 
példányunkon látható továbbá, hogy a főág a légrekeszek fölött szű¬ 
külvén, nem sokára ismét bunkőalakulag kitágul és ez alakban végző¬ 
dik is : bunkóján alól kasonalaku oldalágat hord, a mint egyáltalában 
a főág oldalaiból kiinduló mellékágak a főág alakváltozásait is¬ 
métlik. 
A mi példányunkat igy az ismeretes fossil Cystoseira-fajok közül 
legelső sorban Cystoseira Partscliii Sternbg., C. Hellii Ung. és C. hel- 
vetica Heer nevii fajok legközelebbi szomszédságába ítéltem állithatni; 
de báró Ettingsliausen, kinek e darabot bemutatni alkalmam volt, 
figyelmeztetett, hogy azon bő anyagnál fogva, mely neki e növényből 
rendelkezésére áll, a mi példányunkat is csak a Cystoseira communis 
egyik formájának tekintheti. 
Unger az ő Cystoseira communis-áról azt mondja az idézett he¬ 
lyen, hogy ezen moszat a radoboji fossil flóra leggyakoribb növénye 
és majdnem minden kézi példányon látható. Ezen kívül még két 
Cystoseirafajt különböztetett meg a radoboji moszatok között, u. m. 
C. gracilis t (Chloris prot. p. 126. T. XXXIX. fej. 2.), melynek 
szárnyalt lombot tulajdonított. Ennél a fonalidomu szárból a léghólya¬ 
gok lánczolatából álló levélnemü képletek váltakozva indulnak ki, 
végre hegyükön villásan elágaznak. Ezen fájt Unger a radoboji növé¬ 
nyek ritkábbjai közé számította. A másik szintén ritkán előforduló a 
Cystoseira affinis Ung. (1. c. p. 126. T. XXXIX. fig. 3.), melyet a C. 
communis-énál sokkal gyöngébb phylloma miatt ettől elkülönített. Az 
igen vékony, fonalidomu szárak többszörösen osztottak; az ágak ismét 
gályákkal vannak ellátva, melyekből az egymáshoz fűzött léghólyagok¬ 
ból álló, de fonalidomu levelek indulnak ki. C. gracilis-tól Unger a 
miatt különbözteti meg ezen faját, minthogy nála a hólyagok lándzsa- 
idomnak és egymástól jobban elállók, mint a C. gracilis-nál. 
B. Ettingsliausen azonban későbben egész határozottsággal állítja, 
hogy a bécsi cs. k. földtani intézet és a cs. k. udvari ásványtani ka¬ 
binet gyűjteményeiben levő gazdag anyag alapján Unger ezen két 
faja csak a C. communis átmeneti alakjainak tekinthetők, a mint C. 
Partscliii is a C. communis-tól csak a vékonyabb levélnemü függelékek 
által különbözik. 3 ) 
3 ) Beitr. z. Kenntn. cl. foss. FI. v.Radoboj. (St'zgsb. cl. k. k. Acacl. Wien. 1870. 
LXV. p. 831.) 
