226 
quarzit-ból áll, melyet EK. s DNy. felé alacsonyabb kiipokat képező 
gr au vakke-ni észkő és dolomit vesz körül olyformán, hogy az 
utóbbi a quarzit fedőjét látszik képviselni. A quarzit ddk.-i, csaknem déli 
diilést mutat, a helyenként sejtes, vöröses mészkő s a dolomit hatá¬ 
rozott dülést itt nem észleltet. A „Schwefel“-hegytől DK. re egy, 
már egészen a sásony-brucki útig előre tódult kis kúpon a grau- 
vakke-mészkő és quarzit újra napfényre jut oly módon, hogy az utóbbi 
a kis kúp alját képezi; a diilés itt nem vehető ki. Az említett hegytől 
É.-ra, a „Szent-Keresztiek^ erdejében, még három ponton figyeltem 
meg a grauvakke-mészkövet, hol az két ponton a lajta-, egy helyt a 
szármát mészkő alól kibukkan. Császár-Kőbányától DK.-re, az u. n. 
„Kogel“-hegyen újra találkozunk a grauvakke-mészkővel, melyet itt 
lajtamészkő vesz körül és végre még e hegytől DK.-re, a hosszú fasor¬ 
hoz közel, kis túrásokban heverő darabkák árulják el a szolján levő 
kőzet jelenlétét. 
A rendesen többé-kevésbbé dolomitizált mészkő uralkodólag sötét- 
kékessziirke, bitumenes, erősen repedezett, többször fehér mészpáterek- 
kel átjárva, itt-ott mint a quarzit szintén brecciaszerü kiképződést 
mutat stb., tehát mindazon tulajdonságokkal bir, melyeket úgy a Ro¬ 
zália. mint a Lajta-hegység dny.-i részében, azaz Vimpác-Szarvkő 
környékén, e régi paláozoi kőzeten észlelünk. A nevezett „Kogel“-he- 
gyen hol 30°-kal csaknem D.-nek dili, már régebben felhagyott kőbá¬ 
nyában fejtették azt. a „Császár- ut“ (Alsó-Ausztria) kavicsolására. 
A mediterrán lerakodások Fehéregyházától kezdve keskeny s 
csak helyenként némileg szélesedő övben kisérik az alaphegységet annak 
dk.-i lejtőin ÉK.-re a „Doctorbrunnen“ felé vezető völgyig, illetőleg 
árokig. Innét tovább EK.-re és E -ra mindinkább nagyobb elterjedés¬ 
sel húzódnak a „Zeiler“-hegy és kőbányák valamint Császár-Kőbánya 
felé, hol a Szent-Keresztiek nagyerdejének talaját legnagyobbrészt képezik. 
A fehéregyházi templomtól, illetőleg a mélyuttól kezdve, mely a 
templomhegy k.-i oldalán E.-ra fel az u. u. „Ehrenfeld“ felé vezet, 
a lajtamészkő eltűnik és EK.-re „Himmelreich" nevii hegygerincz dk.-i 
nyúlványáig, hol annak nyomai ismét mutatkoznak, csakis meglehetősen 
egyforma, tulnyomólag csillámpalából és quarzból álló kavics hever a 
szőlőkben. Az említett hegygerincz dk.-i nyúlványán aztán apró, fehér, 
elmállott eonglomerátböl eredő quarz-kavics számos lithothamnium- 
darabkával együtt, valamint a kissé márgás lithothamnium-mészkőnek 
darabjai hevernek a márgás talajú szőlőkben. E rétegek ék -i folyta¬ 
tásukban, a ícketevárosi határuton, conglomerátos mészkövet és mész- 
conglomerálot padokban mutatnak. Ezek Ostrea digitaliuá-t, Pecten 
latissimus és Spondylus crassicosta töredékeit tartalmazzák. A 
