vagy keményebb, finom,szemű mészkő, mely itt-ott mintegy keskeny 
szalagokban behintett kövületeket mutat. A tősulyt itt az 1. osztálya 
vagy szobrászati munkákra használt kő fejtésére fektetik. Lithotkamniu- 
mok és Ostrea-töredékek itt is gyakran figyelhetők meg a szármát 
mészkőben, sőt az előbbiek csoportosulása néha anyira megy, hogy 
EK. félé számítva a 6-ik (Winkler-féle) kőbányában a fedőrétegeket 
már egyenesen lithothamnium-mészkőnek lehetne nevezni; 4 met. mély¬ 
ségben ez alatt azonban még szármátkoru Ceriihium, Ervilia s Modio- 
lákat tartalmazó keményebb, vékony fekvetek következnek és csak ezek 
alatt települ az igazi lajtamészkő. 
Egészen más petrograiiai jelleggel lépnek fel a szármát lerakodá¬ 
sok Csász.-Kőbányán és közeli környékén. Itt kemény, vörö-essziirke, 
conglomerátos, lithothamniumokkal egészen telt mészkő és agyag, vala¬ 
mint puha, homokos márga képviselik a szármát emeletet. A kemény 
„lithothamniumY-mészkő, mely szármátkoru Cardium, Cerithium, Ervilia 
kőmagvait — de gyérebben — tartalmazza, egészben nagyon hasonlít 
a vöröses lajtamészkőhez. E szármát lithothamnium mészkő alatt Par- 
fuss kőbányájában Cardiumokat (plieatum) és rósz megtartású növény- 
maradványokat tartalmazó agyag és márga telepük mely réteg alatt 
aztán a lajtamészkő Conus kőmagvaival, Peetenekkel stb. következik. 
A szármát, de néha a lajtamészkő is, apró részecskékben ként tartal¬ 
maz, mit a szármát mészkőben Szarvkőnél is megfigyeltem. 
Az „Ödenkloster“-kőbánya k.-i részében K. felé mindinkább hatal¬ 
masabban kifejlődött s részben szintén már szármátkoru agyaglerako¬ 
dás alatt csakis a szármát mészkő és meszes homokkő mutatkozik még, 
a lajtamészkő már feltárva nincsen, Mig a szármátkoru kőzetek a 
hegység déli lejtőjén, nevezetesen Széleskútnál, tulnyomólag mint lá- 
gyabb, fehér, tiszta mészkövek vannak kiképződve, addig az éj.-i lej¬ 
tőn, Cs.-Kőbányánál, -— miként azt már emlitém — azok mint igen 
kemény, vörösesszürke gyakran conglomerátos mészkövek lépnek elénk. 
Hasonló viszonyt mutat a lajiamészkő.is. 
A pannoniai rétegek szegélyezik a hegységet, egyrészt annak 
d.-i. lejtőin a régibb képleteket DNy.-ról EK. felé irányzott vonulatukban, 
másrészt pedig az éj.-i lejtőn, Csász. Kőbánya környékén, azokat Ny.-ról 
K. felé kisérvén. Tulnyomólag a laposabb, az alluvium felé ereszkedő 
dombokat képezik, de helyenként magasabb szintájban is találhatók 
azoknak üledékei. 
Feketeváros és Széleskút közt Melanopsis Martiniana, M Yindo 
bonensis, Cardiumokat (többnyire apró C. Suessi félék), valamint Con- 
geria sub-Basteroti, C. polymorpha és C. Partschi jellegű Congeriákat 
kőmagvakban tartalmazó mészkő, conglomerátos mészkő és mészhomok 
