232 
canoszürke bitumenes mészkő számos mészpá terekkel, (triász 2) felső 
mediterrán rétegek, szármát és pannon rétegek és mésztufa. 
A kristályos kőzetek, melyek közt a esillámpala a legelterjedtebb, 
a Rézhegység fŐvonulatát alkotják; csapásuk rendesen ENy., diilésük 
pedig DNy. Túsza környékén azonban, hol a Réz- és Meszeshegység 
közti fiatalabb képződményekkel borított mélyedés terül el, a kristályos 
palák csapása tisztán E-D-re változik, dőlésük Ny. lévén, miáltal való¬ 
színűleg azon hoszukás harmadkon öböl jött létre, mely a nagy Szi- 
lágy-medenczéből a Réz- és Meszeshegység között egész Csúcsáig, a 
Sebes-Kőrös völgyéig elterjed, hol csak a nevezett völgy meredek part¬ 
ján találkozunk ismét kristályos kőzetekkel, melyeknek dőlése mindin¬ 
kább meredekké válik, mig csapásuk is délnyugoti irányba megy át. 
Közvetlenül Túsza községtől délre vöröses, szilárd quarzitos ho¬ 
mokkövekre és brecciákra akadunk, melyek déli irányban tovább 
húzódnak még a Rézhegység főgerinezén át is, Feketetó felé. Ezen 
homokkőzetek közvetlenül a kristályos palákra települtek és az alattuk 
levő csillámpaláéval megegyező dőléssel bírnak. Minden tekintetben a 
Bánságból és a Biharból ismeretes Verrucano-féle homokkőzetekre em¬ 
lékeztetnek és mivel eddig más stratigraphiai támpontot kipuhatolni 
nem sikerült, nincs okom a kérdéses homokkőzetet nem oda sorolnom 
a hova a bánságiakat. 
A Ponor név alatt ismert magaslaton, mely fönsikszerü hegyge- 
rinezet képez, mészpáterekkel átfutott sötét szürke bitumenes mészkő¬ 
padokban számos dolinákkal találkozunk. A mészkőpadok vastag¬ 
sága 20 méterre rúg; közvetetten fekiijük ama quarzitos homok¬ 
kövek, melyek még az egész mész-képződményt köröskörül is ha¬ 
tárolják. A mészkőben szerves maradványokat felfedezni eddig nem 
sikerült, de talán sikerülni fog a felvételek folyamában a Rézhegység 
déli lejtőjén, hol tudtommal ismételten lépnek fel hasonló mész- és ho¬ 
mokkövek, azonban nem vélek tévedni, ha már most is a triászba 
helyezem azon képződményeket. A mészkövet a vidéken mészégetésre 
használják. 
A felső mediterránhoz tartozó kavicsos és meszes rétegek főleg 
Paptelke és Túsza környékén, a Berettyó folyó mentében kerülnek nap¬ 
fényre és itt közvetlenül a kristályos kőzetekre települnek. Túszától 
DK. hatalmas agyag-homok és kavics-rétegek következnek trachyt-gör- 
getegckkel, melyek egész Csúcsáig terjednek. Ezek a képződmények a 
s z á r m á t emelethez tartoznak. 
A panuoniai emelethez tartozó agyag-, homok- és kavics-réte¬ 
gek, melyek a szilágyi medenezét nagyobbrészt kitöltik, itt Felső-Szó^, 
