11 j ásvány előfordulásra akadtam a fericsei völgy szurdoka alsó végén Köőd 
és Fcricse közt, t. i. anatasuak sárgás és feketés gyémántfényü, 
kegyes piramisalakú, felette aprócska kristálykáira, melyek - egészen 
hasonlókép az ismert sveiczi előfordulásokhoz — quarz, adular és pennin 
társaságában jó'nek elő kis repedéseken gneisscsillámpalában kevés föld- 
pátot tartalmazó, gneissszeril alárendelt övékkel. Schmidt Sándor 
n. múzeumi segéd-custos ur oly szives volt e napokban a kérdéses elő¬ 
fordulásból gyűjtött anyagot beható krystallographiai vizsgáfásra át¬ 
venni s előleges eredményképen velem közölé, miszerint ama aprócska 
kristálykák szögértékei, gyantásomat megerősítve, csakugyan megegyez¬ 
nek az anataséivel. 
A czikói palasziget, amenyiben kristályospaláinak a felszínre való 
kibukkanása szerint megítélhető, a Szamos áttörésétől északkelet felé a 
Stezser-völgyíg terjeszkedik Seder és Stezser hegységek közt. Mig a 
Kodru nevű hegytömzs főtömegében szigetszerüleg emelkedik ki a kör¬ 
nyező harmadkori lerakodásokból, addig északkeleti vége ez utóbbi 
lerakodások alá merül, melyek a kristályospalákat ezen a vidéken a 
magaslatokon borítják úgy, hogy a kristályospalák itt csak a mélyebb 
völgybevágások alján bukkannak a felszínre, mint jelesen a Valea Idire 
s az erre kelet felé következő Stezservölgybeu. A palasziget ezen észak¬ 
keleti részén gneiss csaknem kizárólag uralkodik. 
A szóban volt czikói palaröghöz dél- és keletről az erdélyi észak- 
nyugati határhegységnek változatosan tagosait ó- harmad kori réteg¬ 
vonulata csatlakozik, mely részéről ama palaszigeten főcsapásának előbb 
említett könyü meghajlását szenvedi. E közben az ó-harmadkori ré¬ 
tegvonulat, a czikói palaszigettől kelet-éj szak-keleti irányban a közel 
szomszédos prelukai kristályos palaszigethez húzódván, e vidéken 
nagyjában gyengén hajlott antiklinalis boltozatot alkot, melynek ny.-d.- 
ny.-ról k.-é.-k. felé irányult tengelye körülbelül Gaura hegységre esik. 
A Deésről Souikuton át Nagybányára vezető országút ezt a rétegbol¬ 
tozatot átszeli Restolcz és Törökfalva közt. Azonban ez csak a 
hegységnek egészen nagyjában való szerkezete. Az előző évekből való 
jelentéseimben emlitém, hogy az é-ny.-erdélyi határhegység ó-harmad- 
kori vonulatának az általam vizsgált vidéken nagyrészt egyszerű álta¬ 
lános hegyszerkezete a czikói palaszigethez való közeledéssel a részle¬ 
tességben igen bonyolódottá válik az által, hogy nagyon számos, majd 
nagyobb, majd kisebb helyi vetődés az említett rétegvonulatot átszeli 
s ezt igen számos kisebb-nagyobb rögre eldarabolja. Ez a viszony 
folytatódik a hegységnek a czikói és prelukki kristályos palasziget 
közt lévő azon szomszédos részében is, melyet az idén átvizsgáltam s 
valószínűleg nehezíteni fogja a részletes földtani felvételeket a szóban 
