rákollók, echinoderma- és puhánymaradványok helyenkint nem épen 
nagyon ritkán, de többnyire rósz megtartási karban találhatók; azon¬ 
ban már határozott hajlamot mutat az eocén alsó tarka agyagcsoport- 
lioz hasonlóvá válni, minthogy egyes padokban durvább anyagot 
vesz fel, rétegzése helyenként durvább s kevébé világos lesz s helyen¬ 
ként veres színezések jelentkeznek, mihez egyúttal a kövülettartalom 
csökkenése vagy hiánya társul. A Rákóczy-csoport felső osztályát fel¬ 
felé több ölnyi vastag homokos öv határolja, mely részben jobban 
rétegzett, mészkötőszeres, szilárdabb homokkő-padokból áll s egyes ten¬ 
geri kövület maradványokat tartalmaz. Ez az öv kétségtelenül a Rá- 
kóczy-homokkőnek folytatása, mely Zsibó vidékén mint szilárd, mészben 
bővelkedő homokkő hasonló helyzetben választja el a Rákóczy-csoportot 
a felfelé következő turbuczai rétegektől s ott a Rákóczy-hegy tetejét 
alkotja; onnan a hegység további délnyugati vonulásában állandó hely¬ 
zetben mindinkább növekedő mész- és kövülettartalommal húzódik tova, 
úgy, hogy már az utóbbi vidéken, a meszes vonulat keleti lejtőjén, 
nagyrészt kemény, tobbé-kevésbé homokos meszes-márgás padokból áll, 
melyek, egyéb kövületeken kiviil, uagymenyiségii apró foraminiferákat, 
többnyire miliolideákat, valamint alveolinákat tartalmaz, mely utóbbiak 
jellemzők ez övre nézve az éjszaknyugat erdélyi eocénben. Hasonló, 
mészben bővelkedő minőségben ismerjük azt az övét még tovább dél 
felé, Kolozsvár vidékén, hol K o c h-nak eocen alsó durvameszét alkotja, 
mint egyik korábbi jelentésemben emlitém. 
3) T urbuczai rétegek. A kövületeket tartalmazó tengeri 
Rákóczy-csoport fedőjében ismét kövületnélküli, az alsó tarka agyag- 
és konglomeratokhoz igen hasonló, de általában kevésbé kirívóan s 
uralkodókig inkább barnás színezetű, durván réteges agyagos, homokos 
és laza kavicsos konglomerát padok sorozata következik. Ez a réteg 
sorozat mind a Rákóczy-csoportnak a fekvőben és a kolozsvári durva- 
mésznek a fedőben való helyezkedése, mind pedig a léptenként nyomo¬ 
zott lassanként! átmenetnél fogva, főtömegében minden bizonynyal a 
Szamos áttörésén legelőször megkülönböztetett turbuczai rétegek már 
feltűnően változott folytatása. E rétegcsoport az utóbbi vidéken, vala¬ 
mint a határhegység tovább délfelé való vonulatában tudvalevőleg jól 
rétegzett zöldes agyag és fehéres márgák változatából áll, melyek közé 
a határhegység déli részén, a csoport legalsó részében vékony édesvízi 
mészpadok be vannak helyezkedve, mig fent, a kolozsvári felső durva¬ 
mész felé való áthidaló övben, a határhegység középső részén, a Sza¬ 
mos áttörése vidékén már csak nyomszeriileg mutatkozó, azonban a 
hegység déli részén, a Meszes vonulat területén, úgy mint még tovább 
dél felé. Kolozsvár tágasabb környékén igen hatalmas gypstelepeket 
