147 
Andromeda protogaea U.* 
Panax longissimus U.* 
Acer cf. trilobatum A. Br. ( töredékek.) 
Celastrus Persei U.* 
Celastrus cf. oreophilus U. 
Elacodendron (Ficus) degener U.* 
Eugénia Apollinis U.* 
Eucalyptus oceanica U.* 
Ezen 24 fajból a *-gal jelölt 14 faj ismeretes, mint a 
Sotzka-rétegeket jellemző növénymaradvány, melyekből 
egynéhány, mint különösen a Panax longissimus, eddig 
csak Sotzkáról ismeretes. 
A többi 10 faj fiatalabb emeletre, t. i. a neogen 
tengeri szintjének édes vizi rétegeire utal, a melyek t. i. 
a Sotzka-rétegek és a Lajthamész között feküsznek. Ezen 
fajok megvitatása után Stúr határozottan kimondja, hogy 
a vrdniki barnaszéntartalmu rétegösszlet a Sotzka réteg 
csoportba sorolandó, 
A hegység északi lejtőjén azonban szintén biztos 
nyomai vannak ezen édesvízi képletnek — a kamenici, a 
ledincei és Dr. Lenz szerint a rakováci vögyben is. 
Kamenicnál az említett szürke kristályos mészkővonu¬ 
laton túl azonnal az ide tartozó rétegek következnek s különö¬ 
sen a délkelet felé elágazó Uglya(szén)patakban észlelhetők. 
Az Uglya patak elején palás szürke agyag, porha¬ 
nyó homokkő és breccia rétegek észlelhetők legelőbb, 
melyek ÉÉÉNy — DDDK. csapással bírnak s DKKK 
felé látszanak dűlni. 
Tovább keletnek szürke agyagos márga, a sötét 
palás agyag (EK — DNy. csapással), porhanyó meszes 
homokkő (50° dülés ÉKre) rétegek következnek és válta¬ 
koznak. Még beljebb keményebb szürke csillámdús homokos 
agyagmárga van hatalmasan kifejlődve. Kövületeket egyik 
rétegben sem találtam, még iszapolás után sem, csak az 
utolsó rétegben mutatkoznak vékonyabb barnaszénerek 
és ezek kíséretében rosszul megtartott növénynyomok is. 
A barnaszén tömött, lemezesen elváló, fénylő s nagyon 
hasonlít a Vrdnikihoz 
A pataknak újból való kettéágazásánál már a kréta¬ 
képletbe sorolható szilárd táblás homokkőrétegek jönnek 
a felületre. 
A barnaszén-erek és nyomok ENy.—DK. irányban 
húzódnak végig az említett homokos márgában s a pata¬ 
kon keresztül-csapnak. 
