232 
pen mutatják a ooP 2 ,oo-et. Véglapokat általában 
nem észlelhettem egy példányon sem ; az oszloplapok a fő- 
tengelylyel párhuzamosan rovatoltak, barázdáltak. Telje¬ 
sen önálló, szabad jegecet nem sikerült találnom. 
Habár e turmalinok föltűnően szépeknek nem mond¬ 
hatók. és sem alakra, sem pedig nagyságra nézve nem 
igen tűnnek föl. mindamellett már a lelhely újsága, s 
eddig ismeretlen volta miatt sem tartottam érdektelen¬ 
nek s fölöslegesnek bemutatni s megismertetni. 
Célszerűnek tartom ezek után még a turmalinnak 
eddigelé ismert magyarországi s erdélyi lelhelyeit össze¬ 
hasonlítás miatt fölemlíteni. Az egyes lelhelyeknél az 
anyaközet is föl van említve : 
Úrvölgy- czillámpalában. 
Libethbánya) . , 
j quarcitban. 
Felső-Szlana-csillámpalában, továbbá 
Magos- és | 
Oláhpián | csillámpalában, és 
Zoodon, gránáttal) 
Heltau-ban. 
Ezekhez járul még mint új leihely a versetzi, gneisz 
és quarcitban. 
Igen feltűnő és különös, hogy a Birkahegyen kí¬ 
vül a versetzi hegység semmiféle más részében nem 
sikerült turmalinra akadnom. Hogy csakugyan nem for¬ 
dul itt elő a turmalin, mutatja azon körülmény is, mivel 
a Birkahegy mellett levő többi hegyek kőbányáiban 
dolgozó munkások — bár némelyik már több éve van 
ott elfoglalva — ily fekete zárványokat tartalmazó pél¬ 
dányra általában nem emlékeztek, hogy valaha láttak 
volna. 
El nem mulaszthatom még végül, hogy röviden meg 
ne emlékezzem azon — néha igen nagy — földpátjege- 
cekről, melyek rendesen a carlsbadi törvény szerint ké¬ 
peznek ikreket, s melyek a gneiszből, mint a melynek 
összetevő részét képezik, ennek elmállása után, kihullva 
nagy mennyiségben találhatók szabadon kivállva. Ejegecek 
némelyike már szintén mutatja a mállás nyomait, s külö¬ 
nösen a széleken töhbé-kevésbbé nagyobbrésze le van 
kopva, illetőleg gömbölyítve, s így a jegecalak már nem 
vehető mindegyiken egészen tisztán ki, azonban hasítva, 
igen szépen mutatják az ikerképződést. 
