A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1882-RŐL. 
n. FÖLVÉTELI JELENTÉSEK. 
1. JELENTÉS AZ 1882. ÉV NYARÁN SZATMÁRMEGYE DÉL¬ 
KELETI RÉSZÉBEN FOGANATOSÍTOTT FÖLDTANI RÉSZLETES 
FÖLVÉTELEKRŐL. 
Dl’. HoFMANN KÁROLY-tÓl. 
Az 1882-iki év nyarán az éjszaknyugati Erdélyi Határhegység- és 
környékének földtani részletes átvizsgálását kelet felé a Lápos folyó éj¬ 
szaknak irányult menetéig, éjszak felé pedig Nagybánya tágasabb környé¬ 
kén a 70-es évek kezdetén általam foganatosított [fölvételek kapcsolatáig 
folytattam. Ezidei területem, Szatmármegye délkeleti részére, még pe¬ 
dig legnagyobbrészt az előbbi Kővárvidékére esvén, körülbelül Oláh-Uj- 
falu, Katalinfalu, a Lápos partja Butyásza környékéig, Kis-Buny, Kis-Nyires, 
Vurvu Cziczinoi, Váralja, Fericse, Nagy-Körtvélyes, Törökfalu, Nagy-Som- 
kut és Szélszeg által van határolva. Ezt a geológiailai térképezett területet 
a fölvételeink alapjául szolgáló katonai eredeti fölvételi térképnek követ¬ 
kező lapjai, illetőleg laprészei foglalják magokban : a 48 oszt. L rov. lap egé¬ 
szen, a 49 oszt. L rov. lapnak tavairól hátramaradt délkeleti része, vala¬ 
mint a 48 és 49 oszt. LI rov. lapoknak körülbelül keleti negyede. 
A szóban levő területnek deli része az éjszaknyugati Erdélyi Határ¬ 
hegység vonulatához, éjszaki részé pedig azon alacsony dombos vidékhez 
tartozik, mely a nevezett hegység és a Nagybánya mellett emelkedő trachyt 
hegység köztterül el, s melyen a Szamos es a Lápos egybeömlenek. A geológiai 
viszonyok egészen hasonlók azokhoz, melyek a szomszédos tavai vizsgált 
vidéken uralkodnak. 
A vizsgált területen őskori kőzetek, felső-kréta-, óharrnadkori és neogén- 
retegek, valamint diluviális és alluvialis folyó-lerakódások fordulnak elő; 
ezek közül az óharrnadkori és idősebb képződések csak a Határhegységhez 
tartozó területen bukkannak a felszínre. 
I. Őskori kőzetek. Ezek területem keleti szélén fordulnak elő s a pre- 
lukai kristályos pala-szigethez tartoznak. Ez a kristályos pala-sziget, 
melynek déli és nyugati széle mentén a Lápos folyó járhatatlan, mélyen 
bevájt, szűk, kanyarulatos sziklaszurdokban vonul el, nyugati szélevei a 
Lápos bal oldalán, még ezidei területembe nyúlik át. A nevezett kristályos 
hegyszigetnek ezen a megvizsgált nyugati szélén — a Lápos-szurdoknak 
ltemeten fölül való torkolatától fogva dél felé egészen a kisbunyi völgyig, 
meddig a vizsgálatokkal ez irányban haladtam — csillámgneisz uralkodik, 
nagyrészt typusos kikepződéshen, azonban néha, aföldpát csökkenése foly- 
