FÖLVÉTELI JELENTÉSEK. 
23 
tán, a csillámpalálioz közeledő változatokban. A csillámgneiszban itt-ott 
de csak ritkán és igen jelentéktelen behelyezkedésekben, zöldes chlorit- és 
amphibolgneisz fordul elő, mint jelesen Berkeszpatakától DK.-re azon 
sziklagerinczen, melyen Kővár romja áll, valamint a butyászai völgyben, 
Butyászától K.-re és a kisbunyi völgy éjszaki ágában, Kis-Bunyától É.-ra. 
Továbbá Butyászától K-re, a Lápos közelében, néhány közel egymás mel¬ 
lett fekvő, párhuzamos, szintén csak vékony, de csapásában tartósabb kris¬ 
tályos mészkő -telep mutatkozik a gneiszban behelyezkedve. Ezen ős- 
mószkő-telepek legnagyobbika több ölnyi vastag; délkelet felé a butyászai 
völgybe vonulva, ezt egy magánosán álló malom mellett szeli át. Kőzete 
világos, középszemecsés, vékony csillámos, cipollinszerű fekvetek által jól 
rétegzett s táblákra hasad. — Ez az előfordulás gyakorlati szempontból 
némi figyelmet érdemel; azt hiszem, hogy márvány-táblák előállítására, 
asztalok, lépcsők stb. számára alkalmas volna, s mivel a kiszállítás sem 
volna lehetségtelen, talán némi fontosságot nyerhetne e vidékre nézve, 
mely csak nagyon silány kereseti forrásokkal rendelkezik. 
A nevezett kristályos mészkő-telepek a Lápos jobb partján éjszak¬ 
kelet felé folytatódni látszanak; hogy mikép viszonylanak azon kristályos 
mészkő előfordulásokhoz, melyeket Posepny a prelukai hegysziget középső 
és keleti részén figyelt volt meg, azt majd a jövő évi fölvételek részletesen 
ki fogják deríteni. 
A kristályos kőzetek rétegei a nyugotról kelet felé irányult prelukai 
hegysziget vizsgált nyugati szélén nyugat-dél-nyugatról kelet-éjszak-kelet 
felé csapnak s általában 10—30 fokkal éjszak-éjszak-nyugat felé dőlnek ; 
helyileg, jelesen azon a tájon, a hol a nevezett ősmészkőtelepek előfordul¬ 
nak, meredek rétegdöles mutatkozik. — A prelukai kristályos kőzetek nyu¬ 
gat felé meglehetős menedékesen merülnek az erdélyi éjszaknyugati Határ¬ 
hegységnek csatlakozó, sokkal ifjabb, világosan üledékes lerakódásai alá; 
ennek következtében az előbbiek a prelukai hegysziget nyugati oldalán a 
a Lápos bal mellékágaiban völgynek fölfelé általában jó darabig fölfelé ké¬ 
pezik a völgyek fenekét, míg a választó gerinczeken, közel a Lápos-szur- 
dokig, már a nevezett, sokkal ifjabb üledékes rétegek által vannak fedve. 
Már tavali jelentésemben említém, miszerint az éjszaknyugati Erdélyi 
Határhegység óharmadkori rétegvonulata a tavai vizsgált czikói kristályos 
palasziget keleti oldalán nagyjában lapos, antiklinalis boltozattá gyürődik 
össze, melynek a hegység csapásával megegyezőleg kelet-éjszak-keletnek 
irányult tengelye körülbelül Gaura helységen vonul át s mely a részletes¬ 
ségben igen számos nagyobb-kisebb vetődés által nagy számú nagyobb 
vagy kisebb rögökre van szétdarabolva. Ez a rétegboltozat ugyanazon 
irányban s ép olykép belsőleg eldarabolva, az ezidén vizsgált vidéken a 
prelukai hegyszigethez vonul, hol ennek kristályos kőzeteihez csatlakozik. 
Az éjszak felé a Szamosba és kelet felé a Láposba torkoló vizek mély és 
