26 
A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1882-RŐL. 
mennyiségben tartalmazzák, addig az új kreta-előfordulásoknak egyetlen 
közelebb meghatározható rudista-faja, a Radiolites cfr. cornu pastoris, kissé 
mélyebb geológiai szintájra látszik utalni, mivel az összehasonlított franczia 
faj tudvalevőleg Dél-Francziaország «Etage Angoumien»-jének (Bayle 3-ik 
rudista-szintájának) egyik legjellemzőbb alakja. 
III. Eoczén- és oligoczén-képződések. Az éjszaknyugati Erdélyi Ha¬ 
tárhegység ezidén vizsgált területének főrészét a nevezett hegység változa¬ 
tosan tagozott óharmadkori rétegsorozata alkotja. Ez a rétegsorozat nagy¬ 
jában egészen hasonló minőségben folytatódik területem keleti széléig, 
mint a tavai fölvett szomszédos vidéken. Itt is ugyanazon szabályosan 
egymásra következő képlettagokból áll, nevezetesen, alulról fölfelé : 
1. Eoczén alsó tarka agyag, konglomerát és homokkő-csoport, durván 
rétegzett, kövületek nélkül, az éjszaknyugat erdélyi eoczén a Számos-áttöré¬ 
sen Zsibó mellett hatalmas vastagságban feltárt legalsó rétegcsoportjának 
folytatása; talán már alsó eoczén. — E fölött biztosan a középeoczénhez 
tartozó rétegcsoport következik, számos tengeri kövülettel, t. i.: 
2 . A Rákóczy-csoport felső része, alján a Nummulites perforata-réteggel, 
fent a Rákóczy-lwmokköeel végződve. Már tavali jelentésemben említem a 
szomszédos vidéken észrevehető befolyását erősebb áramlásoknak és a szer¬ 
ves élet fejlődésére kedvezőtlen körülményeknek a szóban levő rétegcsoport 
lerakodása alatt. Ez a befolyás a vizsgált Határhegység külső, éjszaki régió¬ 
jában még fokozódik s jelesen a két határoló szintájt is illeti, mi által az 
egész rétegcsoportnak a fekü és fedübeli két rétegcsoport iránt való elhatá¬ 
rolása ott nehézséggel jár s helyenkint bizonytalanná válik. Az alsó num- 
mulit-szintáj abban a régióban eltűnik s helyenként a Rákoczy-homokkő 
is megváltoztatja minőségét és nem tűnik ki világosan; ellenben kelet felé, 
Butyásza és Kis-Buny környékén, az utóbbi ismét mészben bővelkedőbbé 
válik, bőséges miliolideákat tartalmaz s inkább azt, az eoczén felső durva- 
meszhez hasonló minőséget ölti, melyet ez a szintáj a Határhegység vonu¬ 
latának déli részében és Kolozsvár vidékén mutat. Ebből kitűnik, hogy 
tulajdonkép ez a durvamészszerű kiképződés a normális kikepződése a szó¬ 
ban levő szintájnak az éj szaknyugat-erdélyi eoczénben. 
3. Turhuczai rétegek, ugyanazon változott minőségben, durván réteg¬ 
zett, kövület nélküli agyagból és durvás homokkőből alkotva, mint a tavai 
vizsgált vidéken. 
4. Kolozsvári durvamész-csoport, alant homokosabb, fent tisztább 
rnárgás és meszes; kövületei alapján szinten még a közép-eoczénhez 
tartozik. 
5. A mediterrán priabonai szintájat vagy a barton-emelctet a kolozs¬ 
vári durvamész fölött következő Nummulites intermedia-márgu képviseli. 
Lágyabb, palás agyagos márga és keményebb mészmárga-padok váltakozá¬ 
sából áll. Ez a felső eoczén nummulit-szintáj az idei területem legnagyobb 
