34 
A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1882-RŐL. 
hegyvidéket foglalja magában. Leginkább kiemelkedő közép részében 
három folyónak forrásai fakadnak, melyek közül a Körös nyugotnak, a 
Nádas keletnek, az Almás északkeletnek folyik kifelé. A három folyó között 
elhúzódó vízválasztó magaslatok ott tolódnak fel a legmagasabbra, hol a 
nyugotkeleti irányban végig húzódó vízválasztó magaslatba a gyalui 
havasok felöl, tehát délről északnak vonuló magaslat beleütközik, s ezen 
pont a Kőrösfő és Oláh-Nádas közt 747 méternyire kiemelkedő Riszeg-liegy, 
mely ennélfogva a fennemlített egész középhegységnek bogpontját képezi, 
s a szemlélőnek is minden oldalról annak tünteti fel magát. 
A vázolt terület földtani alkotásában csaknem kizárólagosan harmad¬ 
kori riledekek szerepelnek; csupán legnyugotibb szegélyén Marótlakán 
nyúlik beléje egy kis kristályos palarészlet, ugyanitt és Magyarókerekénél 
pedig a Vlegyásza kvarcz-andesit tömegének végső ágai érnek bele. 
A marótlaki kristályos palarészlet a falu felett északnak kiemelkedő 
Magúra hegynek déli, vízmosásoktól átszeldelt meredek lejtőjén van jól 
föltárva. A kőzet fínomleveles csillámpala, melyben 05—2 mm. vastag 
quartz-rétegcsék hullámosán ránczolt igen vékony csillámlemezekkel vál¬ 
takoznak. A csillámlemezekbe ágyazva gyakran láthatók sötétbarna apró 
tücskék, melyek staurolithra emlékeztetnek, egyes rétegcsékben pedig 
egész bors-nagyságú kopott gránát c^O-ek vannak elszórva. Helyenként a 
kvarcz-rétegcsék 1—2 centin, vastag, lencse-idomú tömegekké is földuz- 
zadoznak. 
A Marótlakánál és Magyarókerekénél helytálló kvarcz-andesit ezeknek 
azon szöveti változatához tartozik, melyet a Vlegyásza kőzeteit tárgyazó 
régibb dolgozataimban porphyrosnak neveztem volt; de a sötétbarna egész 
feketeszürke rendes változatokon kívül rhyolithos módosulatok is talál¬ 
hatók mind a két helyen, kivált az üledékes kőzetekkel és a csillámpalával 
való érintkezésnél. 
Ami a harmadkon' üledékeket illeti, találkozunk területemen azoknak 
csaknem teljes sorozatával, a mint az Erdélyre nézve az eddigi tanulmá¬ 
nyok alapján, különösen dr. Hofmann úrnak Erdély északnyugati sarkában 
vegezett földtani fölvételei, * Kolosvár vidékén pedig, valamint Erdély egyéb 
részeiben is, saját vizsgálataim által megállapittatott; területemen csupán 
a neogen osztálynak ifjabb emeletei nincsenek képviselve. 
A mi a tertiaer rétegeknek települési viszonyait általában illeti, ki kell 
emelnem, hogy azoknak legmélyebben fekvő tagjai a gyalui havasok 
kristályos paláira támaszkodva, azoknak közel keletnyugoti irányban el¬ 
futó szegélyétől 4—10° alatt közel éjszaknak dűlnek s fiatalabb tagjai con- 
form rétegzéssel következnek egymásután, mind távolabb északnak kitolva; 
■ Jelentés az 1878. nyarán Szilágymegye keleti részében tett földtani részletes 
fölvételekről. ((Földtani Közlönyt) IX. évf. 1879. 1G7. lap. 
