A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1882-RŐL. 
U 
Rostellaria sp. (óriási faj). Nyárszó felett igen bőven. 
Centrum cfr. cornn copiae, Sow. 
« cfr. giganteum, Lám. 
Xenopliora agglutinans, Lám. 
Kerít a (Velates) Schmideliana, Chem. 0 . -Nádasnál e. gy. 
Pleurotomaria (?) Bianconi, d’ARCH. 
Vulsdla légiimén, d’ARCH. Magyarókerekénél tömegesen. 
Ostrea transilvanica, Hofm. mindenütt bőven. 
Anomya teunistriata, T)esh. 
Eehinolampas gigantens, Páv. 
Euspatangus crassus, Hofm. (aff. multitiiberculatus, Dam.) 
Leiopedina Samusi, Páv. 
Halitherium sp. bordatöredékei Zsobókon. 
Foraminiferák (Miliolideae), Ostracoddk, lithothamnium-gu- 
mók, korátok. 
Ezen kövületek csaknem kivétel nélkül a közép-eoczén párisi emele¬ 
tének sajátjai egyéb jól ismert területeken s az óriási cerithiumok különö¬ 
sen a párisi emelet felső részére utalnak már ; s csakugyan a felső durva- 
mész-rétegekkel befejeződik nálunk is a közép eoczén-rétegeknek gazdag 
sorozata; a felette következő rétegek már uralkodólag olyan kövületeket 
tartalmaznak, melyek a felső eoczén úgynevezett Barton-emeletre jellemzők. 
Ezen emeletnek alsó részét képezik az úgynevezett intermedia-rétegek, 
melyek főleg a Nummulites interme dia, ü’Arch. és N. Eiehteli, ü’Arch. föl¬ 
lépése, de azonkívül egyéb kövületei által is, jellemezve vannak. Ezek terü¬ 
letünkön több oknál fogva nem mindenütt ismerhetők fel könnyen: mind 
a mellett nem valószínű, hogy valóban meg legyenek szakadva valahol. 
Először is ezen rétegeknek vastagsága erre általában csekély, legfeljebb 
10 méterre tehető, de sok helyen megcsökken 4—5 méterig is, mely okból 
gyakran el lehet takarva jelen- vagy negyedkori üledékek által. Másodszor, 
területem legtöbb pontján kiválóan szilárd mészmárgából állanak rétegei, 
mely oknál fogva az alatta fekvő durvamésztől petrographiailag nem kü¬ 
lönbözvén, felületes vizsgálat mellett könnyen tartható durvamésznek; és 
harmadszor, annál inkább lelietseges ezen lölcserélés, mert a mészmárga, 
rétegek általában oly gyéren tartalmazzák a jellemző két nummulitfajt és 
a Serpula spirulaeat, hogy sok helyen csak hosszas keresés után sikerült 
egyes példányokat találnom. Ilyen helyek Nagy- és Kis-Petri, Farnas, 
M.-Bikái és B.-Hunyad vidéke, hol a települési viszonyok szerint határo¬ 
zottan végig kell húzódnia s a felső durvamész széles övét keskeny szalag¬ 
ként beszegnie. Jól kiképződve c-sak e terület keleti szélétől (M.-Nádas ha¬ 
tára) Tőrén át Egeresig, s azután csak a nyugati szélén Magyarókerekénél 
észleltem rétegeit, s itt a nummulitekben bővelkedő, porhanyó lágy agyag- 
