FÖLVÉTELI JELENTÉSEK. 
155 
elütő képződményre akadtam Varadiánál, a helység nyugati végénél. Fen¬ 
tebb már föl volt említve, miszerint itt a denudatio a szármát mész egy 
rögét hagyta hátra. E mész-rög fölött sárgás homok települt, mely egy, 
körülbelül 3 decim, vastag apróbb kristályos pala kavicsot tartalmazó 
mészpadot zár magába, melyben 
Congeria triiigidaris, Partsch. 
Cár dilim, sp. és 
Melanopsis, sp. jő elő. 
Diluvium. Az előbb leírt, csak gyenge fok alatt az Alföld felé dűlő 
pontusi korú lerakodásra egy sárga-, részben vörös színű, némely részei¬ 
ben kissé homokos, mindég azonban babérczet és márga-konkretiókat tar¬ 
talmazó retegezetlen agyag települt. A babércz, valamint a márga-kon- 
krétio-tartalom az alsóbb részek felé növekszik, s aránylag legtöbb jő elő 
a legalsóbb, a jiontusi homokkal érintkező részeiben, a mikor — mint 
Jabukánál — magok a márga-konkrétiók is babércz tartalmúak. 
Szerves maradványokat ezen sárga agyag csak gyéren, s nevezetesen 
egy kis Planorbis sp. igen törékeny héjait tartalmazza ; támaszkodva azon¬ 
ban a dunántúli fölvételeknél tett észleletekre, hol szinten a pontusi emelet 
fölött, közetlenűl a határon, bár nem oly vastagon kifejlődve, mint terüle¬ 
temen, egy vörös, babércz és márga-konkrétio-tartalmú agyag fordul elő, 
mely a diluviumba állíttatott, a szóban forgó sárga agyagot a diluviumba 
sorozom. 
Területemen a sárga agyag Brostyán és Kakasdia táján a domb tete¬ 
jén kezdődik és Mercsina, Vrány, Yranyucz, Csorda környékére húzódik; 
a Karas völgye határt von ugyan itt elterjedésének, de azon túl a verseczi 
szigethegység lejtőinek aljában folytatódik, takaróját képezvén a mélyebb 
völgyekben s a Karas jobb partján kibúvó pontusi homoknak. A verseczi 
hegység északi lejtője aljában Nagy-Sredistye, Kudricz táján konstatálta¬ 
tok jelenléte egész Markoveczig, melyen túl megszakad ; Varadiától északra 
azonban a Pojana maré hegyháton még meg van. Legerősebben a déli 
lejtő aljában jelenkezik, még pedig Messicz, Jabuka, Kustély, Vojvodincz, 
Podporány, Ylajkovacz, Paulis és Versecz környéken, mely utóbbi hely 
közelében, az állami artézi kútban már 308 met. vastag. Nyugaton az ali- 
bunári mocsárig terjed, míg délen, Izbistye és Podporány, Vojvodincz és 
Lagerdorf közt, Jám-Mirkovacz táján a reá települt lősz alá merül. 
A lösz az ö szokott, szárazföldi csigahéjakat tartalmazó kifejlődésé¬ 
ben a megelőző évben általam fölvett területen konstatált két vonulatnak 
folytatása. Az északi vonulat Izbistye, Ulma, Nikolincze s Károlyfalva 
táján jelenkezik, s az alibunári mocsár vet határt elterjedésének, nng a 
déli vonulat Deliblat, Mramorak, Dolova környékére húzódik. Északkelet 
felé való terjedésének kipuhatolása a jövő feladata. 
