164 
A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1882-RŐL. 
teljesen egyetértek a sajnos, oly korán elhunyt ScHLÖNBACH-hal, kevésbbé 
oszthatom ama nézetét, melyet az Almás eredetét illetőleg nyilvánított, s 
melynek következtében ö, Kudernatsch * nézete ellenében, az Almásnak 
keletkezését inkább kimosásban vala hajlandó keresni.**' 
Korántsem akarom annak lehetőségét tagadni, hogy itt vagy ott cse¬ 
kélyebb mérvben a vizek rombolása is segített, mert hogy ezek mit képe¬ 
sek, azt legjobban mutatja a mai Almás, persze csak lazább természetű 
neogen-rétegeiben általok végzett munka, de én a mediterrán-rétegei által 
kitöltött Almásban nem láthatok egyebet, mint egy sülyedési területet, 
mely nevezetesen az Almás legnagyobb szélessége táján árulja el magát. 
E tekintetben már 1879-ben *** utaltam egy sajátságos dislocatiói vo¬ 
nalra, mely az Almás medencze délkeleti széle hosszában árulja el magát, 
s melynek hosszában hiányzanak a fölszínen kristályos paláink 2-ik csoport¬ 
jának ama részei, melyek a Barnától délre jelentkező ebbeli kőzeteket az 
ezeknek megfelelő Prigor mellettiekkel összekötni hivatvák. Én ezen, a föl¬ 
színen mutatkozó hézagot, melyet jelenleg a mediterrán régetei foglalnak 
el, nem kimosásnak, hanem süllyedésnek tulajdonítom, már annál inkább 
is, mert mindenesetre föltűnő ama vonal szabályossága, mely itt a medi¬ 
terrán-rétegeket határolja, különös volna továbbá, hogy epen ott akadunk 
ama liaszi rongyokra, melyekről idézett jelentésemben szólottám, hol már 
az Almásnak legnagyobb szélessége folytán kellene a vizek legnagyobb 
működését föltételeznünk ; végre hozzá tehetem, hogy még ma is látható, 
miként a Prigor melletti 2-ik csoport kőzetei kevésbbé emelkednek ki a 
harmadkor fedte területből, mint az e kőzeteknek az említett hézagon túl 
kibukkanó, ezek délnyugat fele való folytatását jelölő csillámpala és csil¬ 
lámgneisz - hegyek Bania és Dalbosecztől délre. 
E rövidebb eltérés után a voltaképen szemem előtt lebegő, lefolyt 
évi fölvételi területemhez térvén vissza, itt a szerpentinesedésnek indult 
palákon kívül már teljesebben kifejlődött szerpentinek sem hiányzanak, 
bár ezek még mindig csak szórványosabban és csekélyebb foltokban 
lepnek föl. 
Ily előjövetelekre akadtam a Kapu-Goronyet tetején, hol a heverő 
szerpentin-tuskókban chrysotilt is láttam, a Valea-Mocserisului felső vé¬ 
gén, a Kapu-Goronyetről lehúzódó nyúlvány hátán és alján, itt is tuskók- 
ban, végre a Yalea-Ducsinu legfelső részenek két oldalában. 
Ez utóbbi helyen, a Viru-Solmuluiról levezető utón, röviden mielőtt 
ez a völgybe ér, lép föl parányi szerpentinfolt, melyről megjegyezhetem. 
Geologie des Bauater Gebirgszuges Fag. 74 és IV. táb. 5. ábra. 
** L. c. p. 267. 
Szörénymegye déli részére vonatkozó geológiai jegyzetek, pag. 28—30. 
