A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1882-RŐL. 
1 66 
A Yalea Lapusnik néhány pontjáról már Schlönbach * jelöl trachy- 
tos kőzeteket, s ily egy előjövetel kőzetéből érczeket, nevezetesen a palá¬ 
ban föllépő galenit-tartalmú barytteléreket említ. 
Mindenekelőtt kiemelem, hogy alantabb következő megjegyzéseim, 
a mennyire a lapusniki völgyre vonatkoznak, ennek csakis nyugati lejtőjét 
illetik. Lapusnik utolsó házaitól kevéssel több mint 1 kilométernyire akad¬ 
tam az első trachytos kitörésekre. 
Több, inkább lyuknak mint kőbányának mondható föltárást nyitot¬ 
tak a lakosok a trachytos kőzetre, minthogy ezt építési czelokra használ¬ 
ják. Ez csekélységgel a völgy talpa fölött húzódik többszörösen kiekiilő, 
keskeny szalagként körülbelől ama malomig, melylyel szemközt egy ke¬ 
reszt áll. Ez utóbbi ponton közetünk a malom vize mellett még látható, de 
már igen mállott állapotban van. Szomszédos kőzete pedig igen kvarczos 
és pyritdus. 
E trachytos szalaggal a Viru Doszului keleti lejtője aljában állunk s 
több helyt győződhetünk meg a kőzetünk nyerésére nyitott kis feltárások¬ 
ban arról, miként változott át a paláknak az eruptív kőzettel közvetlenül 
érintkező részé sötétebb szinti, igen kvarczos, kemény kőzetté, mely a 
pyritet nemcsak behintve, hanem helyenként egész lapokban és keskenyebb 
erekben is tartalmazza. 
A lapusniki völgy e trachytos kőzete szürkészöldes szinti, már szabad 
szemmel látható a kvarcz, amphiból és a fehér, részben már mállott föld- 
pát, mely Schafarzik ur által bővebben megvizsgáltatván, szives közlése 
szerint andesinnek bizonyult. Csillám itt sem hiányzik, de már átváltozta¬ 
tott zöldes anyaggá, és makroskopiailag figyelve, az amphibollal még meg¬ 
közelítőleg sem vetélkedlietik, vannak azonban pontok, mint p. o. a Viru 
Kornyilor keleti oldala, hol a feketebarnás biotit már szaporábban lép fel 
az amphiból mellett. 
Kvarcztartalmü amphibolandesitünk vagyis dacitunk délkeleti vége¬ 
ben, sőt porphyros jelleget nyer. Rendes elegyrészein kívül pyritet és egy 
második, közelebbről még meg nem állapított fémfényű ásványt tartalmaz 
behintve. 
Tudjuk továbbá, hogy völgyünk felső részében, de már a csillámpala 
területén eruptív kőzetünk szintén kibukkan, mely itt azonban finomabb 
szöveggel bír, mint alantabb a völgyben. 
A fentebb idézett Viru Doszului, az ettől kissé délre emelkedő iru 
Ivurmaturi és a jobban délkeletnek szereplő V. Kornyilor képezik ama há¬ 
rom csúcsot, melyről már kezdetben említem, hogy hegyes alakjuk folytán 
már távolabbról tűnnek fel, eruptiv kőzet jelenlétét sejtetvén; s valóban 
úgy is van, mert ha nem is magukon a csúcsokon, de ezek közt és tőszom- 
L. c. p. 26S. 
