GEOLÓGIAI JEGYZETEK A LAJTA-HEGYSÉGBŐL. 
185 
még a fiatalabb szármát-emeletben. Minthogy azonban már az a agyag¬ 
réteg alatt, az említett repedéses mészben, igen ép Am/phisteginák mutat¬ 
koznak, jellemző szármát-kövületeket pedig az a alatt lévő egész 
complexusban feltalálni nem bírtam, azt hiszem, hogy itt már az «Amphi- 
stegina-zónával» van dolgunk, miért is az a agyag alatt levő egész com- 
plexust mediterrán-korúnak tartottam és tartom jelenleg is. 
Abban a kőbányában, a melyet Pongrátz úr Loretto mellett az úgy¬ 
nevezett «Jánosföldön» (Johannes-Aecker), a .Jánoshegy E. lejtőjén művel, 
a viszonyokat egészben épen olyanoknak találtam, a mint Iyittl úr leírja és 
pontos leírásához legfeljebb még azt tehetem hozzá, hogy az általa felsorolt 
kövületeken kívül még ítüsoa-példányok is találhatók. Az itt gyakran elő¬ 
forduló iíefce-kőmagvakat első sorban persze nem a diluviális és még most 
is élő Hriix arbustorum, L. -fajjal hasonlítanám össze, hanem inkább a Helix 
(Hemicycla) turonensis, Desh. mr.-val, mely fajt többek között Sopron 
mellett a Kuruczdomb szármát-meszéből, es különös jó példányokban 
Darufalváról a «Kogl»-hegyről (Sopronmegye), hasonlókép szármát-emeleti 
kavicsos homokból gyűjtöttem. Ezenkívül még egy apró Helix lenyoma¬ 
tára is akadtam. Cyclostomát utólagosan, a kőbányából magammal hozott 
anyagban, szintén találtam, úgy hogy ennek előfordulását részemről is 
constatálhatom. 
Ott, a hol Kittl úr értekezése folyamán az en levelemet idézi (Ver- 
handl. pag. 299.), az utolsó sorban helyesen így olvasandó: «Ezek a kő¬ 
bányák . . . stb. egészen a szármát képződményben vannak, a melynek 
feküjében azután conglomerátos lithothamnium-meszek stb.... bukkannak 
a felszínre.)) 
Az úgynevezett s most már véglegesen abbahagyott «Kirschner»- 
kőbányában, a hegygerinczen. Kismartontól E-ra, nekem is sikerült többek 
között egy Haliotis igen jó állapotú kőmagvát kikapnom, a mely egész 
alakjánál, emelkedettebb spirájánál és meglehetős. erős harántredöinél 
fogva határozottan az adriai tenger Haliotis tuberculata-jához áll legköze¬ 
lebb. Legczélszerübbnek tartom ezt itt Haliotis cf. tuberculata, Linné néven 
felemlíteni. 
A széleskúti kőbányákban , a melyekkel valamivel behatóbban kell 
foglalkoznom, 1881 -ik évi felvételem alkalmával a következő viszonyokat 
észleltem. 
A kőbányák a hegység lejtőjén Széleskúttól ÉNy., illetőleg É-ra a hely¬ 
ség fölött vannak és nyugatról a Széleskúttól a bányákba vezető út által, 
keletről pedig a császárkőbányai út által határoltatnak; számra nézve hét 
kőbánya egymás mellett vagy egymás mögött és a hegység csapása irányában, 
DNy.-EK. felé van feltárva. A rétegek uralkodó dőlése 10 h szerint 
