AZ Ó-RUZSINI «NAGY-BARLANG') MEGVIZSGÁLÁSÁRÓL. 
191 
alapján ama vitás kérdést eldönthessuk : vájjon az ó-ruzsini «nagy-barlang»-bán 
az Ursus spelaeus elszenesedett csontjait tartalmazó szenes réteg csakugyan 
pleisztoczén (dilnviális) korbeli emberektől származik-e vagy sem ? * 
A «nagy barlangi) általános természeti viszonyait illetőleg Dr. Róth Samu 
úrnak kimerítő és hű leírására utalhatunk, és csak a következő egyes mozzana¬ 
tokra szorítkozunk. 
A «nagy-barlang» egy 4-0° —45°-kal keletnek dűlő, világosszinű, félkristályos, 
palás, ó-mezozói mészkőtömegben van. — A barlang iránya a rétegcsapással 
egybeesvén, e körülménynél fogva egészen könnyen magyarázható a dr. Róth 
SiMu-tól kiemelt ama tény, hogy a barlang boltozata nem mindvégig ívalakú, 
hanem hogy a nyugati oldalon helyenként egyenes falként emelkedik föl, a mely 
helyeken reá a keleti oldal és maga a boltozat is (a rétegdőlés lejtésével) fél-tető 
módjára támaszkodik. 
Ugyanis, a mint ismeretes, a hajlott rétegekből álló hegyeknek lejtője a 
rétegfejek oldalán mindig meredekebb mint a réteglapok oldalán, a mely réteg 
lapoknak dőlése rendszerint a hegyoldal lejtésével esik egybe. — E jelenség, 
melyet az erózió szab meg, egyszersmind törvényül tekinthető a domborzati ala¬ 
kulásban. Tekintsük az ó-ruzsini «nagy-barlang» boltozatát egy hajlott rétegzetű 
dombhát negatív részének s a magyarázat az iméntiek szerint a következő lesz : 
Ugyanis az erózió itt a rétegfejeket egy meredek falba véste meg, a mely falon a 
víz vájásának nyomai most is látszanak; ellenben a tető és a lankás oldal egysze¬ 
rűen a réteglapok leválása következtében jött létre. E mellett a barlangban a 
rétegek telepcdése mindenütt egészen rendes, zavartalan és szakadást a legfigyel¬ 
mesebb vizsgálatnál sem mutat; miért is a rétegek eme folytonossága a vetődés 
esetét teljesen kizárván, az ó-ruzsini «nagy-barlang»-ot egyenesen a víz vájása 
eredményének kell tekinteni. Hogy az ó-ruzsini «nagy-barlang» csakugyan a víz¬ 
váj ás eredménye, mutatja az a körülmény is, hogy a boltozaton, különösen pedig 
ama helyeken, a hol a meredek falra fél-tetőnként támaszkodik, a levált mészkő¬ 
lapok szögletes réseket hagytak hátra ; míg magán a meredek falon ■— mint 
már említettük — a vízvájás nyomai egészen félreismerhetetlenül mutatkoznak. 
Ezek után tehát dr. Róth Samu úrnak ama magyarázatához, mely szerint 
az ó-ruzsini «nagy barlang)) szabálytalan keresztszelvénye a vetődés következmé¬ 
nyéül volna tekintendő, nem csatlakozhatunk ; de, hogy a részlehajlatlan igazság¬ 
nak minden irányban eleget tegyünk, megemlíthetjük, hogy vetődések mentén, 
legalább egyes esetekben, a barlangoknak olyatén képződése, a mint ezt dr. Róth 
Samu úr (szóban forgó közleményében) kifejti, csakugyan előfordúl, a mennyi¬ 
ben saját tapasztalatunkból is ismerünk pl. Budapest és Rézbánya vidékén barlan¬ 
gokat, a melyeknek keletkezését egészen dr. Róth Samu úr értelmezése szerint 
lehet magyarázni. 
Az ó-ruzsini «nagy-barlang» Schmidl ** osztályozása szerint odúnak (Grotte) 
jellemzendő, minthogy csak egy nyílása van és a tető felszínével sem csatornával, 
sem pedig kürtővel nem közlekedik, minek következtében a barlang falazatán 
*«Természettudományi Közlöny)) XIII. köt. 138. fűz. (18S1. évf.) Földtani Er : 
sítő» 1881. évf. 4. sz. 
** Die Höhlen und Grotten von Adelsberg. Wien, 1851. 
