198 
IRODALOM. 
alapján képviselve van a három fő typus, vagyis a biotit-muskovit-, biotit- és 
muskovit-gránit, továbbá még a granulit bő gránát tartalommal. Az első s leg- 
elterjedettebb és egyes helyeken oly annyira porphyros szövetű, hogy porphyros 
gránitról lehet szólni (Muntyele maré). Az Orthoklasban szerző apró víztiszta, 
tűalakú, egymást majdnem épszögesen keresztező zárványokat figyelt meg, a 
melyeket Becke értelmében oligoklas-albitoknak vagy mikroperthiteknek vél. — 
Némelyikhez elég bőven Turmalin is csatlakozván az aplitbez képeznek átmenetet. 
— A mi e gránitmódosulatoknak viszonyos fellépését illeti, a biotit-muszkovit- 
gránit a hegység kristályos palakőzeteinek központi tömegét képezi s határozottan 
eruptív természetű. A biotit-gránit egyes tömeges kiválásokat képez az előbbinek 
szegélyén. A muskovit-gránit különböző változatban telérekben fordul elő, s mint 
az másutt is eléggé ismeretes későbbi kilugozási termény ; van közte egyes fész¬ 
kekben pegmatit is. A granulit a központi tömeg éjszak-nyugati szegélyén egyes 
övszerű tömegek alakjában lép fel. — Végre szerző a gránit kristályos palák 
érintkezési hatái’án, mint kontact képződményeket, turmalin sziklát említ fel. 
Dr. Szt. 
/ 
Dr. Mártonfi Lajos: Ásvány-földtani kirándulás a Sebes-Körös völgyében. 
(Ugyanott. II. füzet. 1882.) 105—112 1. 
— Jelentés a Mezőségen tett földtani kirándulásosról. (Ugyanott. III. fü¬ 
zet.) 265—270. 1. 
Az első rövid közleményben szerző főleg a már többek által átkutatott 
biharhegysegi pesterei Igricz barlangról közöl néhány adatot, különösen állat¬ 
világát illetőleg. Talált több Ursus spelaeus csontot s koponyát, köztük egy hatal¬ 
mas majdnem egészen épet; egy Hyena spelaea koponyát, valamint ennek egyéb 
csonttöredékoit. Egyik medve-koponyának agyarai a korona tövéig le vannak 
kopva. — Említ továbbá a n.-bárodi szénbánya hányásain heverő agyagos homo¬ 
kos márgából, valamint végre Pestes falu határában a pontusi emeletből is néhány 
kövületet. 
A másodikban a Mezőségnek nevezett, a Maros, Kis- s Nagy-Szamos között 
fekvő területre tett kirándulásáról tudósít. Neogen homokkő, márga homokos 
agyag váltakozik néhol tetemes vastagságú tufa rétegekkel. Csak a deésaknai 
sótelep fedőjét képező agyagrétegben sikerült néhány kövülettöredéket s iszapolás 
után kevés foraminiferát találni. A neogen rétegekre diluvialis kavicsrétegek 
települnek, melyben néhol emlős fogakat és csonttöredékeket talált. — Végül az 
ismert hagymási kövület tartalmú meszes agyagos rétegekben gyűjtött faunának 
jegyzékét közli, melyek között gyakoriak a két ökölnyi Lithothamnium gumók. 
Dr. Szt. 
E. Albert Bietz: Goologische Notizen. (Verliandlungen und Mittheilungen 
des Siebenbürgischen Vereines für Naturwissenschaften in Hermann- 
stadt. XXXII. Jahrgang. 1882.). 
Ót közleményt foglal magában. Az elsőben Szelistye mellett Kakováról 
eddig ismeretlen neogen-lerakodást ismertet, mi ott őskori kőzetek közt lép fel. 
