IRODALOM. 
199 
A gyűjtött jó állapotú kövületek : Ostrea cochlear, Anomya costata, 14- cm. magas 
s 8 cm. széles Mytilvs sp. stb. Az iszapolt tályagban pedig Orbulina vniversa és 
Globigerina bilobata foraminiferák voltak meghatározhatók. 
A második közleményben nem igen tiszta barnaszénről tudósít a feleki 
patak közeiéről. — A harmadikban chemiai elemzés alapján azt a tényt közli, 
hogy az erdélyi fiatal harmadkori agyag- és márgarétegekben található, eddig 
Strontianitnak tartott fehér, sárgás majd szürkés vesealakú vagy fürtös concrétiók 
tulajdonképen Strontianocalcit. Az elemzés eredménye: Ca COs 90%, SrC03 3%; 
Li nyoma; timföld, vasoxydul s víz összesen 7%. A helyet a honnan az elemzett 
anyag való, nem említi fel. 
A negyedik közleményben Dr. Herbich Ferencz vizsgálatai nyomán ada¬ 
tokat közöl a rohrbachi jódtartalmú sósfürdő földtani viszonyaira vonatkozólag, 
miből kiemelendő, hogy a sósforrások mediterrán és szármátbeli lerakodások közt 
a fölülettől vagy 6 méternyi mélységben találhatók fel. — Végre a Nagyszeben 
vidékén található úgynevezett iszapvulkánok leírását adja. Az Aranyvölgyben 
nem messze az ott lévő papírmalomtól két apró s egy valamivel nagyobb halom 
van, a melyek tetején kerek nyílások, mintegy kráternyilások láthatók, a melyek 
kékesszürke iszapos vizet tartalmaznak. A kisebbek alapjának átmérője 60—70 cm., 
magasságuk 30—4-0 cm.; a nagyobb, ■— a mely az előbbiektől néhány száz lé¬ 
pésnyi távolságban található, — alapjának átmérője pedig vagy 2 méter, magas¬ 
sága 60—70 cm. anyaga ingoványos szivacsos tömegből áll; a körülötte levő 
talaj ellenben szilárd. A víz agyagos s igen kevéssé sós ízű, időnként gázbubo¬ 
rékok bugygyannak fel belőle. — A leírásból következtetve, e halmok is épúgy 
iszapot hordó forrásoknak köszönhetik létöket, mint azt egész helyesen az alább 
ismertetendő rüszi (Reussen) halmokra nézve Schuster kiderítette. Hasonló 
iszapforrások lerakodására visszavezethető halmok egyebütt is ismeretesek. 
Dr. Szt. 
Martin Schuster : Die Schlammquellen und Hügcl bei den Reussener 
Teichen. Mit einerüebersichtskarte. (Ugyanott.) 
Szerző egész terjedelmében közli a tárgyára vonatkozó régibb — a legelső 
a negyvenes évekből való -— feljegyzéseket, a melyek szerint a rüszi tavak 
körül lévő több isolált kisebb nagyobb kúpalakú halom többé nem működő iszap¬ 
vulkánnak mondatott. A régebbi feljegyzések hat ilyenről tesznek említést, 
szerzőnek csak ötöt sikerült megtalálnia, a melyeket térképen össze is állított. 
Harmadkori agyag és homok képezte területen fordulnak elő. A legnagyobb 10 
méter magas, tetején részben fű által fedett és vízzel telt nyílás létezik; egy 
másikat egészen víz nélkül talált; egy harmadiknál pedig a víz a halom oldalán 
bugyogott ki. Egyiknél a felbugyogó víz láthatóan szürkés kék csillámdarabokkal 
kevert homokot ragadott magával. A víz hőmérséklete délben 12 órakor 20° C. 
levegő hőmérséklet mellett 13 - 5° C. volt; időnként buborékok szálltak fel belőle, 
a melyek a vele érintkezésbe hozott veres lakmuspapirost kékre változtatták. 
Hogy ezek nem úgynevezett iszapvulkánok, az vizüknek csekély hőmérsék¬ 
letéből, nagyobbmérvű gázkiömlés, valamint minden egyéb rohamosság hiányából 
kétségkivülivé válik. A bő iszaptartalmú források az iszapot kifolyásuk helyén 
