20S 
TÁRSULATI ÜGYEK. 
ugyan tetemes magaslatok sorozatát, de nem szakadatlan lánczát képezi, mivel a 
fogarasi főgerinczből fakadó patakok, mindenütt mélyen bevésett völgyekben, ke¬ 
resztültörnek rajta. 
A kristályos palák egész területén, de különösen annak északkeleti felében 
igen gyakoriak a régi eruptív kőzetek telérszerű áttörései: főleg dióban, azonkívül 
diabasporphyrit, diorit, epidinrit, végre egyes helyeken gránit és porphyr tarkázzák 
ily módon a földtani térképet. 
Mindezen kőzetek petrographiai vizsgálata sok érdekes adatot tüntet fel; 
nevezetesen számos ritkább ásvány, u. m. cyanit, xtaurolith, emtatit, sphén, tvr- 
malin, gránát stb. találtattak. 
A terület keleti részében a Királykő hatalmas mésztöm ege magaslik (jura - 
mész ?) s ehhez csatlakozik Törcsvár vidékén a krétakornak többnemű üledéke. 
Az eoczén -kor conglomerátja és homokköve a hegység déli tövén lép fel egy 
pár keskeny szalag alakjában, egy nagyobb előfordulás pedig Kopoceninél az Olt 
partján egészen a palák közé ékelve mutatkozik. 
Fiatal neogén-rétegek szegélyzik a hegységet, úgy déli, mint éjszaki oldalán. 
Mindezen földtani képződmények elrendezését egy a jelentéshez mellékelt 
1 : 300,000 arányú színezett térkép illusztrálja, míg a hegység bonyolódott tekto¬ 
nikájáról egy másik melléklet öt szelvényrajza ad fogalmat. 
Hajdani jégárak nyomait a szerző hiában kereste. 
Előadó sajnálja, hogy a saját felvételei, melyek a múlt év nyarán a Páring, 
Ketyezát és Surián hegytömegek középső részeiben mozogtak, még nem kapcsol¬ 
hatók össze Primics úr érdekes eredményeivel. Azonban figyelemreméltónak 
tartja, hogy a kristályos paláknak ama kétféle vonulata ott is megkülönböztethető, 
csakhogy más geographiai sorrendben : mert itt a csillámgneisz és csillámpala 
főzöme a Surián hegységben mutatkozván, éjszakra esik a vegyes palák vonulatá¬ 
tól, mely viszont az ország határán és azon túl a Páring főgeiinczén átcsap, más¬ 
felől azonban a Ketyezát éj szaki oldalán újra mutatkozik. Ugyan e két vonulatot 
konstatálta Böckh igazgató úr a bánsági hegységben, tehát az egész hegyláncz 
nvugoti végében, és így remélhető, hogy a folytatandó felvételek végre is ezen 
nagy hegyláncz tektonikájában egy összbangzó átnézetes kép szerkesztésére fog¬ 
nak vezetni. 
3. Matyasovszky .Jakab az oláhországi «Skit ia Jalomnitza » zárdabarlangról 
szólva és bemutatva az 1880 nyarán tett kirándulása alkalmával ott gyűjtött 
csontmaradékokat, mindenekelőtt a zord, vadregényes Bucsecs hegycsopoitozatot 
vázolja, mely délkeleti Erdélynek legnagyobb hegytömegét képezi. A Bucsecs 
hegycsoportozat déli része Romániához tartozik és közvetetten a 2508 méter ma¬ 
gas «La Omio> hegy aljában, hol a Jalomitza hegyi patak veszi eredetét, szűk, 
3000—4-000 láb magas, függélyes mészkőszirtek közt, van a nagyszerű barlang, 
mely «Pestiete Scitta» (magyarúl «Zárdabarlang») név alatt ismeretes. Ez az 
elnevezés onnan származik, hogy a nagyszerű, körülbelül 25 méter magas és 
25 méter széles barlang nyílásában egy román zárda és egy kis templom van 
építve, hol télen-nyáron 6—7 kalugyer barát tartózkodik. E regényes barlang 
nem igen ismeretes szélesebb tourista körben; csak a brassóiaknak volt régente 
kedvencz kiránduló helyök, és újabb időben, mióta a román udvar és a bojárok 
Sinaján nyaralnak, szintén nagyon felkapott kiránduló hely. 
