TÁRSULATI ÜGYEK. 
20Ü 
Hogy e zárdabarlangban csontmaradékok fordulnak elő, eddigelé nem volt 
ismeretes. Dr. C. J. Andrae, a ki 1854-ben látogatta meg a barlangot, őskori em¬ 
lősök csontjait sejtette, de egyetlen darabot sem volt képes a barlangban fel¬ 
fedezni, daczára az egyik barát figyelmeztetésének, a ki azt erősítette, liogy ré¬ 
gebben medvecsontokat találtak volt a barlangban, a melyeket azonban, abban a 
hitben, hogy elhullott állatok maradékai — a mi a környéken mai napság sem 
ritka eset — kitakarítottak a barlangból. Minthogy azóta a talajt tetemes vastag¬ 
ságú új réteg borítja, az ásatások alig vezettek volna sikerre. — Az előadó által 
gyűjtött csontok nem is a barlang fenekéből valók, hanem egy lencse-idomú 
mész-zsugorékkal kitöltött üregben fordúlnak elő, mely a szálban álló szilárd 
juramészben helyezkedik el és pedig a bejárástól tekintve a barlang jobbkéz felőli 
falában fél méternyi magasságban a fenekétől, közvetetlenűl a kolostor déli fala 
mögött. Előadónak is csak úgy sikerült a dolog nyomára s néhány csontdarab 
birtokába jutni, hogy az egyik barát szavai szerint a barlang falában valami régi 
szent ember csontjai vannak eltemetve, a mit ők csakugyan féltékenyen őriznek is. 
A csontokat tartalmazó kőzet szilárd, szürke mészzsugorék, mely azonban szilárd¬ 
ságánál s a benne levő tömött mészpát-kristályoknál fogva kristályos mészhez 
hasonlít. Benne faszén és homok, valamint nehány Clausilia és Helix is található. 
A csontmaradékok igen épek s nagyon is jelenkori kinézésüek. Matyasovszky mind¬ 
össze sem gyűjthetett sokat, minthogy kényes helyzetében csak sebtében és titok¬ 
ban láthatott utána. A bemutatott példányok : két teljesen ép és egy töredék záp- 
fog, vagy juh vagy kecske állkapcsából, a mit azonban a szarvak vagy legalább a 
homioknyúlványok híján bajos dolog pontosabban meghatározni; továbbá egy 
állcsonttöredék, mely hamuval és faszéndarabkákkal együtt szilárdén ül a kőzet¬ 
ben ; ezenkívül bordák és csöves csontok maradékai. — Hogy vájjon itt diluviális 
emlősmaradékokkal vagy ifjabb csontokkal van-e dolgunk, azt egyelőre nem lehet 
biztosan eldönteni. Erre nézve pontosabb és zavartalan kutatásokat kellene vé¬ 
gezni, a mi azonban most még lehetetlen. A barátok e csontokat szigorúan őrzik 
s a további vizsgálatokat csakis az ő tudtokon kívül lehetne megejteni. 
4. Dr. Staub Móricz : Harmadkori növények a Felek lieyy rétegeiből. A Ko¬ 
lozsvár melletti feleki hegy márgapalájában a következő növénymaradványok for¬ 
dulnak elő : Confervites sp., Cystoseira Partschii, (Sterbg.), Pinus hepios, (Ung.), Se- 
quoia Sternbergii, ( Goepp.), Phragmites oeningensis, Ál. Br., Cyperites smaniís^HEEE.), 
Typha latissima, Al. Br., Engelhardtia Brongniarti, Sáp. és Phyllites, sp. Egy 
növénymaradmánynak hitt darabon sikerül az előadónak a véső segítségével a 
Bibio Kochii,n. sp. rovart is fölfedezni. A fossiliákat tartalmazó márgapala-rétegek 
közvetlenül azon rétegeken települnek, melyekben a Kolozsvár vidékén ismeretes 
homokkőgömbök fordulnak elő és melyek a csekély zárványok után Ítélve, az 
az aquitániai emelethez tartoznak. Hogy ez a márgapala is ide számítandó-e, erre 
semmi alapos bizonyítékunk nincs, mivel homokkőgömbök Erdélyben a magasabb 
emeletű homokos rétegekben is igen gyakoriak; legközelebb ide a Costa cél maré 
nevű meredek hegyoldal tetején az alsó mediterrán emeletű kórodi rétegek van¬ 
nak feltárva kétségtelen puhánykövületekkel és azonnal alattuk itt is a Cyrena 
semistriata- tartalmú homokkövek jönnek. A Bibio Kochii- 1, e rovart jellemző sa¬ 
játságainál fogva, el kellett különíteni a hozzá közel álló Bibio morio- tói. A Bibio- 
fajok legnagyobb számmal a radoboji és az oeningeni rétegekben találtattak. 
Földtani Közlöny. XIII. köt. 1883. 14 
