DK. KKENNEK J. SÁNDOR. 
306 
Combivátiók. Mint már emlittetett, a kristályoknak végkifejlödései 
mutatják a felsőbányái typust. Közönségesen dominál p vagy t pyramis, a 
melyekhez, habár alárendeltek, rj az elöbbeniekkel tautozonálisan járulhat. 
A kristályok hegyén a kis lapocskáknak egész serege csillog, melyek¬ 
nek combinátió élei p vagy r-vel egy többnyire négysugaras csillagot képez¬ 
nek, és legjobban négy zónába csoportosíthatók. 
Az mp övbe esik H és s. 
Ha Ó-t két zónának kiindulópontjául veszszük, és pedig 100 és b irá¬ 
nyában úgy esnek az egyikbe e, ó, pyramisok és N doma, a másikba pedig 
t pyramisnak lapjai. 
Mint negyedik zónát akarnám az c és ,s-ét nevezni, a melybe L 
doma esik. 
Nemelv kristályoknál vékony íacettákat észlelünk, melyek az rj és t 
sarkéleit élezik, ezek a T és S lapok, melyek az élőbbén említett bb övhez 
tartoznak, a mely öv a ritka U lapot is felveszi. Gyakrabban láthatók két 
pyramis meredek lapjai, melyek a prizma-öv lapjaiban mélyen bevágnak, 
ha bizonyos nagyságot érnek el; ezek a B lap mely a wolfsbergi kristályo¬ 
kon domináló pyramis közelébe helyezkedik, és a A lap, mely sokszor a 
K, h, élhez egyenközüen vonalozva van. 
A £ doma a brachvdiagonális sarkéleket tompítván, nem ritka, és 
többnyire igen keskeny. 
Ha vegre megjegyzem, hogy a kristálynak legszélsőbb csúcsán az 1-, 
(i, H pyramisok nem igen állandó liajlásal lépnek fel. úgy mindent meg¬ 
említettem, a mit e kristályok terminál részén észlelni lehet. 
A prizma-övben az uj prizmán J-n kívül láthatjuk meg az ép oly 
ismeretes mint gyakori b, i, <[, o, cl, r, ni, és h lapokat ezek itt is mint min¬ 
den antimonitnál vicinális és állapok által vannak körülvéve. 
A mellékelt táblának 1-sö ábrája mutatja a b, m,p, és - combinatioit; 
a 2. ábra pedig a b m o <] h p r r ( s b e N L I S B R és Z lapokból 
álló complikáltabb combinatiókat: a 3. ábra adja az összes alakok vízszintes 
projektioját í\ G es 11 lapok kivételével, melyeknek helyzete azonban a 
i. ábra által előtüntetett gömbprojektioból vehető ki, mely az összes ide¬ 
tartozó alakokat érzekiti. 
Élszög ele. A következőkben néhány fontosabb észlelt élszöget állí¬ 
tottam össze, azokat a föntemlített tengelyarányból kiszámított szögérté- 
kekkel hasonlítván össze. Mint látható az észlelt és a számított értékek 
némely alakoknál pontosan megegyeznek, míg másoknál mint az F, G , 
H, A-nál és egyebeknél az nem áll. A legjobb összhangzást I v>—- 
vastag kristályoknál érhetjük el. 
