318 
IRODALOM. 
melyek közül leggyakrabban előfordulnak az: a, b,f, e , a és p alakok, melyek oly¬ 
kor feltűnő nagy lapokban vannak jelen. A kristályok általános habitusa ezek¬ 
nél is, mint a tíkipton barlangból származóknál, inkább az 00 P 00 véglap szerint 
való táblás kifejlődést mutatja, de az oszlopos kristályok is gyakran fordulnak elő. 
K=3—■i\~) . T=2 - I0. Hasadás a basis szerint tökéletlen, ellenben tökéletes a 
brachy véglap]>al párhuzamosan. Az optikai tengelyek síkja párhuzamos a rövidátlós 
véglappal. Hegyes bissectrix c. Kettős törése positic jellegű, dispersio p<r. 
Az optikai tengelyek által képezett hegyes szög Na-fénvben = M°4-7', a tompa 
135° 13', a középsebességű törésmutató (p) pedig 1.5196. Schafarzik F. 
Schmidt Sándor: Harmatit a Hargittából. (Orvos-természettudományi Ér¬ 
tesítő, Kolozsvár. 1882.VIII. óvf. II. szak. 3. füzet, 259. 1. 
Alex. Schmidt : Mineralogische Notizen. I. Hamatit am dóm Hargitta- 
Gebirge. 2. Apátit von Tavetsch- and Floitevthal. (Groth’s Zeitsch. f. 
Krystallographie u. Mineralogie. 1882. YII. Bd., p. 547.) 
I. A leirt. Ilaematit-kristályok termőhelyéül eddig Magyar-Hermány volt 
ismeretes. Dr. Herbich Ferencz egy a kolozsvári Orvos-tennészettud. Értesítőben 
megjelent előleges jelentéséből kitűnt azonban, hogy e szép kristályok valódi ter¬ 
mőhelye a Kakukhegv déli «Paphomloká»-nak nevezett lejtője, fíibarcs falva község 
határában van. 
A Haematit-kristályok egy földpátos, mállott amphibol-andesitben fordulnak 
elő, melynek számtalan repedéseit szívós vörös nyirok tölti ki. A köröskörül kikép¬ 
ződött táblácskák ezen vörös nyirokban vannak egészen szabadon, de a Haematitot 
az Andesit falain is lehet találni részint vaskosan, részint mint kicsiny kristályokat. 
E kristályok, melyek szépségre nézve a vezuvialdcal és az Ascemion szigetről valókkal 
vetélkednek, a bázis szerint többé-ke vésbbé táblásak és a melléktengelyek irányá¬ 
ban néha 2 centiméter szélesek. Dr. Ivoch A. szerint vannak 4-—6 cmtr. átmérőjűek 
is, de ezek lapjaik homályosságánál fogva pontosabb mérésre alkalmatlanok. 
A kisebbek arányosan vannak kiképződve és lapjaik kitűnően fénylenek, csak a bázi¬ 
son látni egy sajátságos, de igen érdekes rostozottságot, mely vicinális rliombo- 
éderek vagy néha skalenoéderek oscillatorikus összealakulására vezethető vissza. 
Ikrek oR és R szerint lettek megfigyelve. A kristályokon észlelt alakok a. követ¬ 
kezők : 
r = (0001) oR x — (0221) — 2R 
a. = (1120) ooP2 e = (01 f2) — 7*R 
„ = (2243) *P2 / = (1232) — 7*R3 
/■ = (1(M 1) R, 
melyek közül a c, r, a és az n a leggyakrabban előfordulók. 
A tengelyek viszonya a: c = 1 : l - 367. 
Jahn K. és Hassák M. urak elemezték a bibarczfalvai Hannatit-kristályokat a 
kolozsvári egyetemi vegytani laboratóriumban a következő eredménynyel: 
