IRODALOM. 
3-21 
A tengeri lerakodásokon kívül még palagonit-tuffákat is törnek át a bazaltok, 
melyekkel szoros kapcsolatban állanak. E palagonit-tuffák nem egyebek, mint hal¬ 
mazai a különböző nagyságú fekete, szurokfényű, üveges bazalt-lapilliknek, melyek 
egy apró, sárga vagy sárgás zöld színű lágy szemcsékből álló, részint meszes, részint 
sötét barnaveres kötszert!, kásaszerű cement által ragasztatnak össze. Az üreges 
bazalt darabok teljesen hasonlítanak az ú. n. «Sideromelan»-hoz, s vékony csiszo- 
lataikban főleg csak plagioklas és olivinkristályokat látunk kiválva; az augitszemek 
ritkábbak, a magnetit és a perowskit kristályai azonban még teljesen hiányzanak. 
Az üveges lapillik hólyagüregeiben, azok repedései mentében, de még külső felü¬ 
letükön is, találjuk azon sárga, rostos szövetű és gyenge halmaz polarisatiót mutató 
mállási terményt, melyet már régen palagonitnak neveztek. Sőt egészen palago- 
nittá változott bazalt darabkák sem hiányzanak, melyekben a volt elegyrészek 
közűi még csak a földpát ismerhető fel. A plagioklas-bazalttuffa, melynek üveges 
darabjait az egykori tenger vize változtatta át palagonittá, eredeti fekhelyén van. 
A barna, ép bazalt üveg forró, concentrált sósavban, csak nehezen oldódik; 
víztartalma 1 '92 percent. 
Látjuk tehát, hogy a palagonit-tuffa ezen leírása teljesen megegyezik azzal, 
melyet dr. Hofmann Károly már 1867-ben társulatunk június hó 26-án tartott 
ülésén bemutatott. (V. ö. dr. Hofmann Károly : A szigligeti hazalt-tuffok és a 
leányvári bazalt-hreccia palagonit-tartalmáról. Magyarh. fölélt, társ. munkálatai. 
IV. kötet, 36. 1.) 
Szerző, ki a baán-battinai hegységet autopsiából nem ismeri, valószínűleg 
szintén csak ezen utóbbi helyről származó darabokat írt le, minthogy dr. Szabó -1. 
jelentéséből (Magyarh. földt. társ. munkálatai. III. köt., 133. 1.) és Matyasovszky 
Jakab geológiai felvételéből kitűnik, hogy a palagonit-tuffa csakis Battinán a leány- 
vári kőbányában fordúl elő. míg Baán mellett csak a, szilárd bazalt ismeretes. 
SCHAFARZIK F. 
AVeissbach A. Urvölr/yitet ír le Planitzról, ZwicJcau mellől. (N. J. f. Min., 
Geol. u. Pál. 1883. II. Bnd. 2. Heft. pag. 120.) 
A planitzi kőszénbányák régi kiégett részeiből származó porczellán-jaspis 
darabjain helyenként egy grünspanszínű ásvány bekérgezése közbekevert gipsz¬ 
levélkékkel fordúl elő. AVinkler bányatanácsos vegyelemezte ezen ásványt és a két 
elemzéshez vett anyag közül az egyik meglehetősen ment volt gipsztől, és a követ¬ 
kezőket eredményezte : 
Cu()___ 
56-81 
SOa 
24-43 
h'<u(AI 2 O 3 
0-35 
CaO ___ ... 
0-56 
82-15 
mi, a hiányzó részt víznek véve és a gipszet levonva, a következő képletet adja: 
CU0S2O.14- 6 HA). 
a mely képletnek megfelel: 
CuO=59-69, SO 3 =24.'07, HA)=16-2 í, 
Földtani Közlöny. XIII. köt. 1883. 
